Справа № 280/6124/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Справа № 280/6124/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 44118663)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), у якій позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 58 123,25 грн, які зарахувати па р/р: UA0008479; отримувач - ГУК у Зап.обл. /ТГ м. Запоріжжя /18050400: код отримувача - 37941997; банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з даними податкового обліку станом на день подання позовної заяви за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 58 123,25 грн, внаслідок чого відповідно до Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючий орган набув право звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу платника податків. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

На зареєстровану адресу місця проживання відповідача судом направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 08.07.2024, яка вручена відповідачу 12.07.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, долучене до матеріалів справи.

Протягом строків, визначених частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідач відзив не подав.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 14.05.2019, номер запису: 0102218, основний вид діяльності за КВЕД 43.31 Штукатурні роботи, перебуває на обліку у позивача (Олександрівська держана податкова інспекція, Шевченківський район м.Запоріжжя) з 14.05.2019.

Судом встановлено, що відповідач звітував до контролюючого органу як платник єдиного внеску 3 групи, зокрема:

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2021 рік № від 09.02.2022, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 2617,00 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І квартал 2022 року № від 09.05.2022, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 655,00 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2022 року № від 07.08.2022, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 3032,00 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2022 року № від 07.11.2022, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 7503,25 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2022 рік № від 09.02.2023, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 2055,00 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І квартал 2023 року № від 04.05.2023, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 600,00 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2023 року № від 09.08.2023, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 12992,00 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2023 року № від 07.11.2023, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 14 562,00 грн;

- відповідачем подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 рік № від 09.02.2024, відповідно до якої самостійно визначено належну до сплати суму єдиного податку 14 107,00 грн.

Доказів сплати самостійно задекларованого відповідачем податкового зобов`язання до суду не надано.

Таким чином, загальна сума самостійно задекларованого та не сплаченого відповідачем податкового зобов`язання з єдиного податку становить 58 123,25 грн.

Контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку, а саме: на адресу відповідача поштою направлена податкова вимога від 10.07.2023 форми Ф №0-0801 на суму 18 155,25 грн, яка отримана платником податку 14.07.2023.

Зважаючи на несплату відповідачем протягом граничних строків узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось з даним позовом до суду на виконання наданих ПК України повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку і сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

У силу п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Відповідно до п.291.2 ст.291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п.291.3 ст.291 ПК України).

Згідно з п.293.1 ст.293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 293.3 ст.293 ПК України передбачено, що відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно до п.295.3 ст.295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість з єдиного податку виникла у зв`язку з несплатою відповідачем самостійно нарахованих сум єдиного податку.

Пунктом 56.11 ст.56 ПК України визначено, що грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Отже, визначена платником самостійно сума податкового зобов`язання з єдиного податку є узгодженою та набула статусу податкового боргу у зв`язку з його несплатою у терміни, встановлені податковим законодавством.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 ПК України).

Судом встановлено, що відповідачу у встановленому порядку було направлено податкову вимогу, яка була вручена відповідачу належним чином. Після направлення податкової вимоги податковий борг не був погашений в повному обсязі, у зв`язку з чим податкова вимога повторно не направлялась.

Доказів, які б свідчили про погашення податкового боргу або спростовували його наявність, до суду не надано.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, наявний у відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 58 123,25 грн підлягає стягненню за судовим рішенням, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 58 123,25 грн (п`ятдесят вісім тисяч сто двадцять три гривні 25 коп.), які зарахувати па р/р: UA0008479; отримувач - ГУК у Зап.обл. /ТГ м. Запоріжжя /18050400: код отримувача - 37941997; банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 30.09.2024.

Суддя М.О. Семененко