Справа № 487/4480/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 487/4480/23

Перша інстанція: суддя Сухаревич З.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2024 року у справі за позовом адвоката Сафронова Юрія Івановича, в інтересах ОСОБА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року адвокат Сафронов Юрій Івановича, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 17.07.2023 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбаченого частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), яке зафіксоване в автоматичному режимі та за вчинення якого накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Також адвокат просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог адвокат зазначає, що відповідач не визначив головне, а саме: яким транспортним засобом (за типом) здійснювалося перевезення вантажу.

Адвокат указує, що його довіритель є власником вантажного транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу спеціалізований н/пр-контейнеровоз марки SCHWARZMULLER, моделі SPA-3Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а тому нормативно-вагові параметри загальної маси автомобіля повинні були застосовуватися з розрахунку 44 тони, а не 40 як указано в спірній постанові, оскільки вказаний тягач є трьохвісним автомобілем з трьохвіснем напівпричепом (контейнеровоз), що здійснював перевезення контейнера.

За твердженням адвоката, інспектор Укртрансбезпеки взагалі не відобразив, в оскаржуваній постанові, наявність, при зважуванні, в складі з тягачем напівпричепу-контейнеровозу марки SCHWARZMULLER, моделі SPA-3Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким безпосередньо перевозився вантаж.

На думку адвоката, вказане являється ключовим питанням, оскільки розрахунок відсотку перевищення ваги проводився Укртрансбезпекою на підставі підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху), виходячи із нормативно-допустимих 40 тон, тоді як вантаж перевозився контейнеровозом, а тому розраховувати нормативно-допустиму вагу треба із 44 тон.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2024 року позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував спірну постанову і закрив справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається, зокрема, у разі, коли їх параметри не перевищують маси 40 т (для контейнеровозів 44 т).

Суд першої інстанції встановив, що спірна постанова прийнята щодо транспортного засобу, який рухався з напівпричепом-контейнеровозом, а тому погодився з доводами адвоката щодо невірного визначення суб`єктом владних повноважень нормативно-допустимої загальної маси транспортного засобу.

Також суд першої інстанції указав, що оскаржувана постанова не містить даних щодо марки, моделі, реєстраційного номеру напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача, що передбачено додатком 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі Укртрансбезпека, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги зводиться до того, що значення навантаження 44 т, відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, застосовується для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів. Якщо ж перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів не здійснюється беруться показники 40 т.

Водночас, скаржник указує на те, що матеріали справи не містять доказів, що перевозився контейнер чи змінний кузов, а тому спірна постанова прийнята у відповідності до законодавства.

Позивач тай ого адвокат своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Сторони належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Справа була призначена у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак, у зв`язку з оголошенням в місті Одесі повітряної тривоги, Укртрансбезпека погодилась на розгляд справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип спеціалізований вантажний сідловий тягач.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка SCHWARZMULLER, тип напівпричіп спеціалізований н/пр-контейнеровоз.

11 червня 2023 року о 18 год. 41 хв. за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 5,525% (2,21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. (загальна маса автомобіля 42210 кг).

Постановою від 17 липня 2023 серії АА №00011373 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 2 статті 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 40 т для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом або автомобіля з двовісним або трьохвісним напівпричепом та 44 т для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що пункт 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших автомобілів (тягачів).

Як випливає з матеріалів справи, постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 17 липня 2023 встановлено порушення позивачем вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу 40 т на 2,21 тон (загальна маса автомобіля у момент вчинення адміністративного правопорушення складала 42 210 кг).

Тобто, спірним, в межах даної справи, є нормативно-допустима загальна маса транспортного засобу MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого було приєднано напівпричіп спеціалізований н/пр-контейнеровоз.

На думку скаржника, оскільки транспортний засіб MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, не перевозив контейнер або змінний кузов, загальна нормативно-допустима вага вказаного транспортного засобу мала б бути 40 т.

Водночас, суд першої інстанції, погоджуючись з доводами адвоката Сафронова Ю.І., вважав, що суб`єкт владних повноважень не врахував, що транспортний засіб MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з напівпричепом-контейнеровозом, а тому загальна нормативно-допустима вага вказаного транспортного засобу має бути 44 т., оскільки вказаний тягач є трьохвісним автомобілем з трьохвіснем напівпричепом (контейнеровоз), що здійснював перевезення контейнера.

Вирішуючи обґрунтованість висновків суду першої інстанції та доводів апеляції, колегія суддів виходить з такого.

Так, дійсно, транспортний засіб MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з напівпричепом-контейнеровозом.

Однак, умовою застосування загальної нормативно-допустимої ваги вказаного транспортного засобу 44 т, відповідно до умов пункту 22.5 Правил дорожнього руху, має бути перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів.

Відповідно до пункту 16 статті 4 Митного кодексу України контейнер транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:

а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;

б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;

в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;

ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати;

д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року за №363 (далі - Наказ №363), наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Також Наказом №363 дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Відповідно до п.п.17.2 - 17.5 Наказу №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; номер контейнера; - найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб. м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час i останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Крім Цього, відповідно до вимог п.17.15 Наказу №363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Судом апеляційної інстанції досліджені фотознімки причепу, який був приєднаний до тягача та встановлено, що на площадку для перевезення контейнеру (контейнерів) установлено кузов із переобладнаного контейнеру (контейнерів), оскільки зрізано його верхню частину, з метою збільшення ваги перевезення вантажу.

Водночас така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Слід також зазначити, що зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «напівпричіп спеціалізований Н/ПР контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

Таким чином, максимально допустиме навантаження для транспортного засобу, який належить позивачу, відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, є 40 т.

Далі, слід зазначити, що суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача.

Однак, нормативно-правовими актами не передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення даних щодо марки, моделі, реєстраційного номеру причепу.

Проте, у спірній постанові міститься штрих код за посиланням якого можна, зокрема, побачити момент вчинення правопорушення, реєстраційний номер напівпричепу-контейнеровоза НОМЕР_2 .

До того ж, колегія суддів вважає, що вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

У свою чергу, позивач, викладаючи фактичні обставини, у позовній заяві підтверджує факт використання напівпричепу.

За наслідком розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена частиною 2 статті 132-1 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами, підстав для його звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено, порушень процедури накладення адміністративного стягнення з боку відповідача не виявлено, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На думку колегії суддів, мало місце неправильне застосування норм матеріального права, що виразилось у неправильному тлумаченні закону.

Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, позивач не має права на відшкодування судових витрат.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України від 17 липня 2023 року серії АА №00011373, за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, якою встановлено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн залишити без змін.

Позовну заяву адвоката Сафронова Юрія Івановича, поданою в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 26.09.2024.