Справа № 200/6137/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 вересня 2024 року Справа №200/6137/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Михайлик А.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позивач звернувся до суду 04.09.2024, тобто із пропуском 3-місячного строку, передбаченого статті 233 Кодексу законів про працю України, щодо позовних вимог з серпня 2022 року по квітень 2024 року.

Ухвалою від 09.09.2024 позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого йому необхідно було надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

У наданому до суду клопотанні про поновлення строку звернення до суду доводи позивача щодо поважності причин його пропуску зводяться до незнання позивача про порушення своїх прав, через те, що він є пересічним військовослужбовцем, не є фахівцем з фінансових питань або права, не має необхідного обсягу компетенції у галузі юриспруденції, а як законослухняний громадянин та військовослужбовець мав повне право розраховувати на добросовісну діяльність свого роботодавця та дотримання ним чинного законодавства. Позивач зазначив, що про порушення своїх прав дізнався лише за наслідком візиту до адвоката після звільнення зі служби 24.04.2024 з метою отримання правничої допомоги стосовно питання оформлення пенсії та проходження МСЕК (позивача звільнено зі служби за станом здоров`я). В подальшому 04.06.2024 позивач отримав на свою адресу від відповідача 2 інформацію про те, яким чином було обчислено грошове забезпечення в період проходження служби у відповідача 1, з якого стало відомо, що воно обраховувалось неправильно, отже саме з 04.06.2024 має обчислюватись строк звернення до суду. Протягом служби позивача з 21.12.2020 по 24.04.2024, за його посиланням аналогічним чином обчислене грошове забезпечення отримувалось усіма підрозділами, при цьому ніхто не висловлював якихось невдоволень стосовно нарахування грошового забезпечення, військовослужбовці та, зокрема, позивач, не були обізнані про його нарахування у сумах менших за належні.

Розглянувши доводи позивача наведені ним у клопотанні про поновлення строків, суд зазначає таке.

Як зазначалось в ухвалі від 09.09.2024, виплата грошового забезпечення є щомісячним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про складові цих виплат та їх розмір, підстави, з яких її обчислено відповідним чином.

Отже, з дня отримання особою щомісяця грошового забезпечення, вона вважається такою, що мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів з моменту отримання виплат.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо розміру та видів її складових звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй необхідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Аналогічного висновку дійшла Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Суд критично ставиться до доводів позивача про те, що він дізнався про порушення свого права тільки після спілкування із адвокатом та отримання 04.06.2024 листа відповідача 1, оскільки звернення, на яке надана ця відповідь, позивачем здійснено 23.05.2024, тобто, не можна вважати, що у розумний строк з дня отримання грошового забезпечення за період, що тривав з серпня 2022 року.

Незнання про порушення своїх прав не може розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 у справі № 360/1870/19.

Юридична необізнаність не може бути визнана поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки не тягне за собою неможливості вчинення певних процесуальних дій чи звернення зацікавленої особи за правовою допомогою.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.02.2018 у справі № 815/4480/16, від 31.07.2018 у справі № 311/32/17 (2-а/311/11/2017), від 03.05.2018 у справі № 826/6380/17.

Суд зазначає, що при визначенні початку строку для звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.02.2019 у справі № 805/3881/18-а.

Під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття ж «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, позивач станом на тепер не навів доводів та не надав відповідних доказів, що свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Водночас, у поданому клопотанні позивач зазначив, що проходить МСЕК, звільнено зі служби його 24.04.2024 за станом здоров`я. Разом із цим, він не навів у клопотанні відповідних пояснень щодо стану здоров`я або хвороб, починаючи з серпня 2022 року, не надав відповідних доказів. Також позивач не надав пояснень та доказів на їх підтвердження щодо обставин проходження ним військової служби в цей період, свого місця розташування (проживання) та військової частини, де проходив службу, перебування в зонах бойових дій або участі у них, відрядження до таких районів тощо, якщо це мало місце.

Так, в постановах від 13.09.2022 у справі № 990/102/22, від 16.02.2023 у справі № 640/4426/22 Верховний Суд вказав, що обставина повномасштабного вторгнення РФ на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку. При оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 121 цього Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку про необхідність продовження на десять днів строку для усунення недоліків позовної заяви.

З огляду на наведене та керуючись ст.ст. 118, 121, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви десятиденний строк з отримання цієї ухвали, протягом якого позивач має надати до суду обґрунтовані пояснення та докази на їх підтвердження щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, з урахуванням викладеного судом в цій ухвалі.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху та цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Михайлик