Справа № 520/474/22
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 вересня 2024 р. справа № 520/474/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лариса Мар`єнко, розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін звіт про виконання рішення суду та клопотання позивача щодо виконання рішення суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення з 01.12.2019 року перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі довідки Державної установи 2Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 05.08.2021 року №33/41-3196.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 року перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 05.08.2021 року №33/41-3196 з урахуванням раніше проведених платежів.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Вказане рішення набрало законної сили 23.06.2022, на виконання якого Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі №520/474/22 - 03.08.2022.

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати до суду в місячний строк з дня набрання ухвалою суду законної сили звіт про виконання рішення від 23.05.2022 у справі №520/474/22.

Ухвалою від 01.11.2023 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати до суду у тримісячний строк після набрання чинності ухвали, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 відмовлено у затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 - три місяці з моменту отримання копії цієї ухвали. Клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення суду - залишено без задоволення.

19.08.2024 року до канцелярії суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (вих.№2000-0802-8/144806 від 13.08.2024).

05.09.2024 та 24.09.2024 до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшли ідентичні за змістом заяви, в яких позивач просить суд:

1) постановити окрему ухвалу по суті виявлених порушень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати довідку із розміром заробітної плати керівника відповідача;

3) накласти на керівника Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області штраф у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

4) встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області додатковий строк для подання звіту до Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 протягом одного місяця з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Дослідивши матеріали справи, доводи позивача та представника відповідача, судом встановлено наступне.

Судом з наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано звіту про виконання рішення суду, встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/41-3196 від 05.08.2021. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 в розмірі 185323,28 грн та внесено до Реєстру судових рішень.

Також у звіті вказано, що з метою виконання рішення по зазначеній справі в повному обсязі головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області зроблено запит №2000-0508-5/115562 від 24.06.2024 до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на погашення заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 в сумі 185323,28 грн.

Листом Фінансово-економічного Департаменту Пенсійного фонду України від 24.07.2024 №2800-030203-9/45088 надано відповідь, якою з посиланнями на ст.23 та ст.116 Бюджетного кодексу України зазначено, що зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про державний бюджет. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Станом на серпень поточного року бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено і на цей час діє тимчасовий розпис доходів та видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на І квартал 2024 року, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 29.12.2023 №218, на ІІ квартал 2024, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 28.03.2024 №32, на ІІІ квартал 2024, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 28.06.2024 №77. Згідно вищеназваних наказів видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду на І, ІІ, ІІІ квартали 2024 не передбавчено. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу ІІ Порядку. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 набрало законної сили 23.06.2022. Станом на серпень 2024 погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.09.2020 включно.

З викладеного суд доходить висновку, що рішення суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 в частині виплати заборгованості недоплаченої частини пенсії позивача в розмірі 185323,28 грн залишається не виконаним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі " ОСОБА_2 проти України2 від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Зокрема, в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №820/4261/18 Верховний Суд встановив необхідність існування у спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з цим, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору мають дослідити характер правовідносин, що виникли між сторонами та звертати увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення. Порушенням норм процесуального права є незастосування спеціальних правових норм, передбачених у статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, практики правозастосування, що складалася з приводу спорів цієї категорії, зокрема й суду касаційної інстанції, суд приходить до висновку, що поданий звіт не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки виплати перерахованої пенсії позивачу органом ПФУ не здійснено, а тому обґрунтованим є встановлення нового строку для подачі звіту.

При цьому, ст.382 КАС України не визначає тривалість строку, протягом якого відповідний звіт має бути подано, що свідчить про передачу законодавцем даного питання на розсуд суду, а тому, з урахуванням загальновідомих обставин введення на території України воєнного стану та супутніх проблем обмеженого фінансування, суд вважає, що обґрунтованим буде строк для подання звіту у шість місяців.

Стосовно наявності правових підстав для накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22, суд зазначає наступне.

Верховний Суд в ухвалі від 31 січня 2024 року в адміністративній справі №560/1080/19 виклав наступну правову позицію щодо застосування на керівника органу пенсійного фонду штрафу за невиконання рішення суду за відсутності фінансування: "накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, можливе або у разі ненадання звіту на виконання ухвали суду, або ненадання доказів, які свідчать про невжиття заходів, спрямованих на виконання рішення суду з моменту останнього встановлення строку надання звіту суб`єкта владних повноважень".

З наданих до звіту про виконання рішення суду доказів встановлено, що керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вживав заходи на виділення коштів для виконання ухваленого на користь заявника судового рішення шляхом звернення до Пенсійного фонду України з заявою при виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат перед ОСОБА_1 . Проте, фактична невиплата позивачу нарахованих 185323,28 грн пов`язана з встановленою Пенсійним фондом України черговістю виконання судових рішень в межах бюджетних асигнувань.

Таким чином, покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому законом, та в межах повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

Суд враховує, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд не вбачає наявності таких підстав.

Зазначені висновки узгоджуються в висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

Зважаючи на те, що в ході розгляду звіту на виконання судового рішення та наданих на його підтвердження доказів судом не встановлено бездіяльності з боку відповідача щодо навмисного невиконання рішення суду чи відсутності з боку керівника територіального органу пенсійного фонду належного контролю за виконанням покладених на орган функцій, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-243, 248, 253, 256, 374, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду від 19.08.2024 у справі №520/474/22 - відмовити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 - шість місяців з моменту отримання копії цієї ухвали.

Клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення суду - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО