Справа № 635/2406/24
Суддя: Калиновська Л. В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 635/2406/24
провадження № 2-а/619/21/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Калиновської Л.В., за участю секретаря судового засідання Булах С.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Так, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в якому просила суд скасувати постанову рядового поліції поліцейського 1 взводу 1 роти у батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ЕНА №1505206 від 23.02.2024 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити; судові витрати покласти на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою рядового поліції поліцейського 1 взводу 1 роти у батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ЕНА №1505206 від 23.02.2024 р., було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 за те, що 23.02.2024 року о 12-30 годині в населеному пункті с. Махнівка (Комсомольське), позначеним дорожнім знакам 5.49, керуючи транспортним засобом SUBARU OUTBACK номерний знак НОМЕР_1 водій рухався зі швидкістю 81 км/ч, чим перевищив швидкість більш як на 20 км, чим порушив вимоги п.п.12.4 ПДР України. Постанова зафіксована в автоматичному режимі засобом «ТРУКАМ 008365». Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення винесена з порушенням його нрав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене та ч.1 ст.122 КУпАП, т.к. на тій ділянці дороги, де був безпідставно зупинений водій, відсутній дорожній знак 5.49 ПДР України «с. Махнівка», а інспектором всупереч вимогам ст. 245,280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина у вчиненні такого, постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, розгляд справи проведено без дотримання вимог закону про його проведення, не дотримано вимог ч.1 ст.122, ст.251, 252, 268 КУпАП, що є грубим порушенням права позивача на захист, за таких обставин просив постанову визнати незаконною і такою, яка підлягає скасуванню. 23.02.2024 позивач, керуючи автомобілем SUBARU OUTBACK номерний знак НОМЕР_1 по автошляху в населеному пункті с. Махнівка (Комсомольське) рухався зі швидкістю 50 км на годину. Після зупинки поліцейським, останній пояснив, що, нібито, позивач рухався зі швидкістю 81 км на годину та показав ці відомості на приладі «ТРУКАМ», з яким він підійшов до нього, тримаючи його в руці. За таких обставин позивач вважає, що швидкість руху відповідачем виміряно невірно, оскільки прилад «ТРУКАМ» застосовано неправомірно, тримаючи його в руці та махаючи ним, відповідач свідомо допустив порушення процедури фіксування швидкості, що стало наслідком похибки при вимірі швидкості руху позивача на зазначеній ділянці. Відповідач повідомив позивачу, що буде виносити постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, на що ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи, так як має бажання на правову допомогу адвоката, якого на автошляху не має фізичної можливості залучити, так як не має контактів адвокатів та йому потрібно певний час для укладення з адвокатом договору про надання правової допомоги, після чого він буде мати право на участь у розгляді справи. Відповідач вирішив клопотання на місці та відмовив у його задоволенні, мотивуючи тим, що в нього достатньо доказів для ухвалення постанови без участі захисника. Таким чином, відповідач порушив право на захист, тобто вимоги ст.268 КУпАП, ст.59 Конституції України, ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), поза як вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. В населеному пункті с. Махнівка на ділянці дороги відсутнє позначення дорожнім знакам «5.70», що в сукупності є підставами для скасування постанови серія ЕНА №1505206 від 23.02.2024 року. Також, оскаржувана постанова винесена без врахування вимог ст.33, 280 КУпАП про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. ОСОБА_1 вважає, що його незаконно притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а, отже, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити за відсутністю складу правопорушення.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Дмитрук Ю.Д. надано суду клопотання, відповідно до якого вона просила замінити у справі неналежного відповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, на належного - Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції. Вказуючи на те, що поліцейський Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Виговський Олександр Андрійович являється співробітником саме Департаменту патрульної поліції, а не Головного управління Національної поліції у Вінницькій області виникає необхідність про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16.07.2024 замінено неналежного відповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, на належного - Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

Представником позивача, ОСОБА_2 надано до суду заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги вона підтримує, просить суд їх задовольнити, розгляд справи просить провести без її участі.

Представником Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3 надано до суду відзив, відповідно до якого вказав, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Під час несення служби на автомобільній дорозі М-21 245 км в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 ПДР України с. Махнівка 23.02.2024 екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam II LTI 20/20 (серійний номер ТС008365) було виявлено порушення Правил дорожнього руху а саме, водій транспортного засобу Subaru Outback з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год, чим перевищив швидкість руху на 31 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Поліцейський ОСОБА_4 виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, що і зроблено позивачем, тобто порушень прав позивача не виявлено.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 23.02.2024 поліцейським 1 взводу 1 роти у батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Виговським О.А. складено постанову ЕНА №1505206 від 23.02.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 340,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч.1 ст.122 КпАП України.

Як вбачається з постанови ЕНА №1505206 від 23.02.2024, 23.02.2024 року о 12-30 годині в населеному пункті с. Махнівка (Комсомольське), позначеним дорожнім знакам 5.49, керуючи транспортним засобом SUBARU OUTBACK номерний знак НОМЕР_1 водій, ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 81 км/ч, чим перевищив швидкість більш як на 20 км, чим порушив п.12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -ПДР).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Частина 1 статті 122КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, дорожній Знак 5.49 «Початок населеного пункту»: Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р.№ 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Як встановлено судом та підтверджується доданим відповідачем фото та відео записом, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Тобто, відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи, містить дані на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, а тому вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо використання технічного приладу TruCAM, судом було досліджено DVD диск, доданий представником відповідача до відзиву на позов, з якого вбачається, що обставини, викладені у постанові, дійсно відбувались 23.02.2024.

Відповідно п. З Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019.

При цьому, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрологи та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VІ (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29761, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 06.12.2023р. та чинного до 06.12.2024 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LТІ II 20/20 № ТС008365 є придатним до застосування, як у ручному так і в автоматичному режимах.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. №1314-VI, не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM.

Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік. Свідоцтво про повірку №22-01/29761 (чинне до 06.12.2024) додано відповідачем до відзиву.

Можливість використання виробу «ТruСАМ LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/- 3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Також, Мінеконономрозвідку ДП «Всеукраїнським державним науково-виробничим центром стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП Урметртестстандарт») надано лист роз`яснення від 01.10.2019 року № 22-38/49 що опломбування лазерних випромінювачів швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами. У даному листі проінформовано також, що прилад TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлено на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Згідно доданої роздруківки з показників лазерного вимірювача швидкості Прилад LTI 20/20 TruCam II (серійний номер ТС008365) було зафіксовано швидкість 81 км/год. автомобіля SUBARU OUTBACK.

За правилами визначеними статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі OHalloran and Francis v. the United Kingdom будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Посилання позивача на те, що дії інспектора були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, що суперечить ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Позивач докази відповідача не спростував та жодних доказів того, що рухався в межах населеного пункту із дозволеною швидкістю руху, не надав.

Щодо доводів позивача у позові, що поліцейський порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд керується наступним.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою, четвертою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч.1 ст. 22 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Відповідно до вище зазначеної інструкції №1395, розділу IV пункту 5 зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режим.

Відповідно до вимог положення ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

У відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.5,6,7,8,9,19,25,77,121,132,139,194,211,241,242,245,246,250,286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Калиновська