Справа № 380/7748/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 рокусправа № 380/7748/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), з участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України та Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому, з урахуванням ухвали про повернення позовної заяви від 22.04.2024 року, просить:

зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, визначеного, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, за період з 29 січня 2020 року по день фактичної виплати.

визнати протиправною бездіяльність щодо невидачі оновленої довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.

зобов`язати видати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що враховується для перерахунку пенсії заявника, з урахуванням перерахунку грошового забезпечення, відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, ст. 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, в тому числі процентної надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби), доплати, підвищення)) та премії у відсотках, встановлених станом на день звільнення за відповідною або аналогічною посадою, з якої його було звільнено з військової служби із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом за 1 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01 січня відповідного календарного року) на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум за відповідною або аналогічною посадою, з якої його було звільнено з військової служби, для здійснення обчислення та перерахунку з дня звільнення пенсії та подати до відповідного Головного управління Пенсійного фонду України вказану довідку.

В обґрунтування позову зазначає, що зважаючи на наявність факту виплати позивачу відповідачем у неналежному розмірі грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року, що, як наслідок, спричинило невиплату частини грошового доходу з цієї дати, позивач має право на компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, визначеного, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, за період з 29 січня 2020 року по день фактичної виплати. Окрім того, посилається на те, що є підстави для задоволення позовних вимог щодо протиправної бездіяльності відповідача при складанні довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії та зобов`язання виготовити та направити до відповідного органу ГУ ПФУ оновлені довідку.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 21.06.2024 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 12.08.2024 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 16.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №311 від 25.05.2023 року позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Представник позивача звернулася до відповідача із заявою щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення та видачі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення.

Відповідач листом від 12.02.2024 року повідомив, що згідно Постанови №704 від 30.08.2017 року для розрахунку посадових окладів та окладів за спеціальним (віськовим) званням використовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 року.

Змістом спірних правовідносин є ненарахувати та невиплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення; невидача оновленої довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (з наступними змінами та доповненнями; далі - Закон №2050-ІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (ч.1 ст.2 Закону №2050-ІІІ).

Згідно із ч.2 цієї ж норми під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2001 року №159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (з наступними змінами та доповненнями; далі Порядок №159).

Відповідно до п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Відповідно до ст.7 Закону №2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Суд зазначає, що позивач у даній справі первинно звернувся до суду, окрім згаданих позовних вимог, із позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльності з приводу ненарахування та невиплати у період з 29.01.2020 року по 20.05.2023 року грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб; зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії за вказаний період, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 рік, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 рік, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.20212 рік, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 рік на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року позовну заяву у вказаній частині було повернуто позивачу.

Зазначена ухвала не оскаржувалась позивачем та набрала законної сили.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги з приводу зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення є похідними вимогами від позовних вимог, які стосуються зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення та які були повернуті позивачу ухвалою від 22.04.2024 року.

Суд зазначає, що у даному випадку відсутній встановлений судом факт наявності у відповідача заборгованості щодо виплати позивачу розміру грошового забезпечення у зменшеному розмірі (як уже згадувалось, позов у цій частині було повернуто позивачу), а тому відсутні підстави для зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати зазначеного грошового забезпечення.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що згадані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог з приводу визнання протиправною бездіяльність щодо невидачі оновленої довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії та зобов`язання видати вказану довідку.

Суд звертає увагу, що розмір призначеної пенсії у повній залежності повинен відповідати розміру грошового забезпечення, яке особа отримувала під час несення військової служби.

У даному випадку, з урахуванням того, що розмір грошового забезпечення не був перерахований відповідачем (ухвалою суду від 22.04.2024 року позовну заяву у цій частині було повернуто позивачу та вона набрала законної сили), відсутні також підстави для зобов`язання відповідача видати оновлену довідку як похідної вимоги від вимоги, яка була повернута позивачу вказаною ухвалою.

Відтак, адміністративний позов у цій частині також не підлягає задоволенню.

При цьому, судом не беруться до уваги інші твердження представника позивача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень діями відповідача критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, такі не підлягають стягненню із сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович