Справа № 440/4288/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 р. Справа № 440/4288/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 14.05.24 у справі №440/4288/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просила суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення пенсії державного службовця з урахуванням заробітної плати державного службовця на підставі довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 № 06-31/152;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки Державного архіву Полтавської області від № 06-31/152 з 1 травня 2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що пенсійний орган протиправно їй відмовив у обчисленні пенсії державного службовця з урахуванням заробітної плати державного службовця на підставі довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 № 06-31/152.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нерозгляду та неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 (вх.№8041/8 від 29.02.2024) про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2024 (вх.№8041/8 від 29.02.2024) про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правових висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 по справі №440/4288/24 та винести рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , не відповідає вимогам чинного законодавства, що полягає в порушеннях норм матеріального та процесуального права, які регулюють дані правовідносини та неповному дослідженні судом доказів, які були надані відповідачем. Зазначає, що згідно з документами пенсійної справи ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності 2 групи, призначену з 30.10.2006 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (за умови звільнення; звільнена 27.10.2006). Пенсію обчислено з урахуванням 81% від заробітної плати державного службовця за посадою заступника начальника відділу Державного архіву Полтавської області, з урахуванням стажу державної служби 11 років 1 місяць 23 дні. У зв`язку з прийняттям на посаду державної служби до Державного архіву Полтавської області з 01.08.2013, виплату пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" припинено і заявниці встановлено пенсію по інвалідності 2 групи на загальних підставах. На підставі поданої 12.09.2019 заяви ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком на загальних підставах, розмір якої на даний час, обчислений з урахуванням страхового стажу 32 роки 11 місяців 5 днів та заробітної плати 10798,29 грн. за період з 01.07.2000 по 31.08.2019, складає 3601,69 грн. З 01.09.2023 ОСОБА_1 звільнена з посади державної служби. Згідно з пунктом 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заявниця має право на переведення на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" із встановленого розміру пенсії, отримуваного до переведення на пенсію за віком на загальних підставах з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява. Правові підстави для переведення на пенсію державного службовця з урахуванням заробітної плати на підставі довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 №06-31/152 відсутні. Додатково зазначає, що із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням заробітної плати на підставі довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 №06-31/152, ОСОБА_1 не зверталася. Рішення про відмову у перерахунку управлінням не виносилося. Зазначає, що ОСОБА_1 26.02.2024 зверталася із зверненням про переведення на пенсію державного службовця з урахуванням довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 №06-31/152. Відповідь надано листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 06.03.2024 за №1600-0217-8/17135 згідно Закону України "Про звернення громадян".

ОСОБА_1 скористалася правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі прийнято на підставі ретельно досліджених судом доказів, з урахуванням позиції всіх учасників справи, є мотивованим та обґрунтованим, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року у справі №440/4288/24 залишити без змін.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України дана справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 30.10.2006 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, як державному службовцю за нормами Закону України «Про державну службу».

З 01.08.2013 ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 12.09.2019 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

26.02.2024 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою (вх.№8041/8 від 29.02.2024) у довільній формі про переведенні на пенсію державного службовця, з урахуванням довідки про складові заробітної плати Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 № 06-31/152.

06.03.2024 ОСОБА_1 листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області роз`яснені законодавчі норми та підстави для переведення на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 , вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення пенсії державного службовця з урахуванням заробітної плати державного службовця на підставі довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 № 06-31/152, звернулася до суду першої інстанції з позовною заявою.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідним є визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не розгляду та не прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 29.02.2024 вх.№8041/8, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву позивача від 29.02.2024 вх. №8041/8, із прийняттям відповідного рішення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст.308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України регламентовано, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами, зокрема, Закону України "Про державну службу" із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058-IV).

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, визначені Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу", який набрав чинності 01.05.2016 (далі по тексту - Закон №889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із підпунктом 1 пункту 2 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі по тексту - Закон №3723-ХІІ), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії , призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до статті 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п`ятою статті 45 вказаного Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Так, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року №22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1).

Пунктом 1.1. Порядку №22-1 передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); …; подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до п.4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме заяви ОСОБА_1 (вх. №8041/8 від 29.02.2024) довільної форми, остання просила Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про переведення її на пенсію державного службовця, з урахуванням довідки про складові заробітної плати Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 № 06-31/152 (а.с.43).

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянуло наведену вище заяву за нормами Закону України «Про звернення громадян» та надало відповідь від 06.03.2024 №1600-0217-8/17135 про відсутність правових підстав для переведення на пенсію державного службовця з урахуванням заробітної плати (а.с.30-31).

Колегія суддів зазначає, що вказане звернення позивача з заявою довільної форми містить прохання позивача про переведення його з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом №1058, на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та нарахування пенсії державного службовця з урахуванням довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 № 06-31/152.

Відтак, зміст цього звернення вказує про чітке прохання позивача щодо переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та нарахування їй пенсії державного службовця з урахуванням довідки, виданої Державним архівом Полтавської області від 23.02.2024 №06-31/152.

При цьому, колегія суддів наголошує, що неналежна форма поданої заяви не була підставою для відмови позивачу пенсійним органом.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі №537/3480/17 зроблено правовий висновок, що «зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь пенсійного фонду, неналежна форма заяви не була підставою для відмови».

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів даної справи встановлено, що пенсійним органом не приймалось рішення за результатами розгляду заяви позивача, а саме про задоволення чи відмову у задоволення цієї заяви, остання була розглянута ним у порядку Закону України "Про звернення громадян", що підтверджується також відповідачем.

Отже, вирішивши заяву позивачу без прийняття відповідного рішення, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача у спірних відносинах.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги про те, що позивач із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням заробітної плати, на підставі довідки Державного архіву Полтавської області від 23.02.2024 №06-31/152 не зверталася, колегія суддів зазначає, що такі доводи скарги не впливають на вирішення даної справи, враховуючи наведені вище висновки суду.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Також, в контексті наведеного вище колегія суддів зазначає, що право позивача на обчислення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12 травня 2021 року у справі №520/1972/19.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованими та правильними висновки суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не розгляду та не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 (вх.№8041/8 від 29.02.2024) про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2024 (вх.№8041/8 від 29.02.2024) про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», із прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правових висновків суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, врахуванню у даній справі підлягають висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається суд апеляційної інстанції вище та які є релевантними до спірних відносин у даній справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 у справі №440/4288/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський