Справа № 320/44352/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м.Київ № 320/44352/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загальними позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.08.2023 № 1812/Ж10/31-00-04-02-01-31 та № 1814/Ж10/31-00-0402-01-31.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку за результатами якої встановлено порушення вимог податкового законодавства, однак позивач вважає, що при проведенні перевірки податковий орган дійшов помилкового висновку щодо порушення вимог податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023 року суми від`ємного значення з податку на додану вартість за рахунок заниження податкового зобов`язання та завищення суми податкового кредиту.

Зауважив, що позивачем було укладено ряд договорів поставки сільськогосподарської продукції, які є реальними операціями, що підтверджується первино бухгалтерською документацією, яка складена на виконання вимог чинного законодавства. Вважає, що надані документи підтверджують виконання умов укладених договорів.

Також наголошено, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платників податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами та іншими особами по ланцюгу постачання, в тому числі в частині подання ними податкової звітності, реєстрації податкових накладних тощо. Претензії податкового органу щодо віднесення контрагентів до ризикових платників податків тим більше, його постачальників на думку позивача, не можуть бути доказом нереальності господарських операцій позивача.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні даного адміністративного позову, оскільки реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «РЕАЛ - ТРЕНД», ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС», ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ», ФОП ОСОБА_1 та позивачем відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, задекларований на папері, отже, надана ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» первино бухгалтерська документація не може бути підставою для отримання позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах із вказаними контрагентами за період виникнення від`ємного значення за серпень та лютий 2023 року по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року у розмірі 29 348 950,00 грн.

Крім того, відповідач вважає, що не мали необхідної кількості товару, трудових та інших ресурсів, транспортних засобів, адміністративно - господарських можливостей, що об`єктивно необхідні для виконання взятих на себе господарських зобов`язань.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій додатково наголошено на обгрунтованості позовних вимог, та зазначено, що сама по собі неможливість проведення податкової перевірки контрагента та/або постачальника по ланцюгу не є достатнім доказом нереальності господарських операцій добросовісного платника податків, яким є позивач.

Ухвалою суду від 26.04.2024 підготовче провадження було закрито та за клопотанням сторін продовжено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» () зареєстровано 17.12.2004 № 0002821 Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією, має статус юридичної особи та являється платником податку на додану вартість.

До основних видів діяльності позивача входить: основний (код КВЕД 46.21) оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; (код КВЕД 10.41) виробництво олії та тваринних жирів; (код КВЕД 10.61) виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; (код КВЕД 46.39) неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; (код КВЕД 77.39) надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; (код КВЕД 46.75) оптова торгівля хімічними продуктами; (код КВЕД 46.90) неспеціалізована оптова торгівля; (код КВЕД 52.10) складське господарство.

На підставі направлень від 28.06.2023 № 564/Ж3/31-00-04-02-01, № 565/Ж3/31-00-04-02-01, наказу 19.06.2023 № 247/Ж1 виданого на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п.п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» з питань, що стали предметом заперечень від 05.06.2023 № 18555 (вх. № 6456/6 від 05.06.2023) стосовно висновків, викладених в акті від 18.05.2013 № 1014/ж5/31-00-04-02-01/30307207 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЛДК Україна» () щодо питання законності декларування від`ємного значення, в тому числі бюджетного відшкодування з бюджету податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 (вх. № від 14.03.2023) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт від 08.08.2023 № 1807/Ж5/31-00-04-02-01/30307207 про результати документальної позапланової виїзної перевірки.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на подану вартість у декларації за лютий 2023 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 ПК України, п. 5 Розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 15/28289, в результаті чого у відповідності до п. 200.14 ст. 200 ПК України:

завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за рахунок заниження податкового зобов`язання та завищення суми податкового кредиту по декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року у сумі 29 348 950 грн, що призвело до:

завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість на розрахунковий рахунок на 1 277 129,00 грн;

завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на 28 071 821,00 грн.

Не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 1 277 129,00 грн.

Також відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 144 486,80 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято спірне податкове повідомлення рішення від 25.08.2023 № 1812/Ж10/31-00-04-02-01-31 та № 1814/Ж10/31-00-0402-01-31.

Не погоджуючись за вказаними податковими повідомленнями рішеннями позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків (п.п. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.8 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Під витратами відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V ПК України (п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V ПК України (п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2. п. 75. 1 ст. 75 ПК Украйни визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, у тому числі якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

придбання або виготовлення товарів та послуг;

придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Також п. 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до п. 187.9 ст. 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до норм п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з п. 201.16 ст. 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до п.п. 191.1.2 п. 191.1 ст. 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Згідно п. 201.1 ст. 200 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

порядковий номер податкової накладної; дата складання податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; індивідуальний податковий номер.

Також п. 201.4 ст. 200 ПК України визначено, що платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:

здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);

виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до ст. 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем було укладено ряд договорів поставки, а саме з ТОВ «РЕАЛ - ТРЕНД» від 22.10.2021 № К2110-0365, № К2110-0367 та № К2110-0370, з ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС» від 24.06.2021 № К2106-0924, від 25.06.2021 № К2106-0927, від 29.06.2021 № К2106-0939, від 29.06.2021 № К2106-0940, з ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ» від 29.06.2021 № К2106-0945, від 30.06.2021 № К2106-0955, від 01.07.2021 № К2107-0903, від 02.07.2021 № К2107-0907, від 05.07.2021 № К2107-0910, від 07.07.2021 № К2107-0925, від 14.07.2021 № К2107-0946, від 14.07.2021 № К2107-0947, від 15.08.2021 № К2108-0970, від 10.08.2021 № К2108-0977, від 16.08.2021 № К2108-0985, від 17.08.2021 № К2108-1001, від 17.08.2021 № К2108-1002, від 18.08.2021 № К2108-1007, від 19.08.2021 № К2108-1011, від 19.08.2021 № К2108-1012, від 20.08.2021 № К2108-1015, від 25.08.2021 №К2108-1027.

Предметом вказаних господарських операцій є закупка зернових культур для їх подальшого експорту, без поставок зернових ТОВ «РЕАЛ - ТРЕНД», ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС», ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ», оскільки для перевезення продукції залучались треті особи.

Реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «РЕАЛ - ТРЕНД» підтверджуються такими копіями первинних документів:

витягу з реєстру платників ПДВ ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД"; довідки про реквізити банку АТ "Альфа-Банк" від 23.08.2019 ; електронного повідомлення про взяття рахунків на облік; листа про реквізити ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" від 22.08.2019 вих. № 22/08/01; листа про реквізити ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" від 25.02.2021; довіреності на представництво інтересів ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" від 19.08.2020; опису до статуту ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД"; листа щодо інформації про групу компаній ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД"; роздруківка витягу з інформаційної системи You Control щодо ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД"; копія договору поставки від 22.10.2021 № К2110-0365 з додатками; видаткової накладної від 25.10.2021 № PH-0000246; податкової накладної від 25.10.2021 № 43 з квитанцією; договору поставки від 22.10.2021 № К2110-0367 з додатками; видаткової накладної від 25.10.2021 № PH-0000247; податкової накладної від 25.10.2021 № 44 з квитанцією; рахунку-фактури від 25.10.2021 № СФ-0000253; договору поставки від 22.10.2021 № К2110-0370 з додатками; видаткової накладної від 25.10.2021 № PH-0000248; податкової накладної від 25.10.2021 № 45 з квитанцією; видаткової накладної від 25.10.2021 № РН-0000249; податкової накладної від 25.10.2021 № 46 з квитанцією; видаткової накладної від 25.10.2021 № РН-0000250; податкової накладної від 25.10.2021 № 47 з квитанцією; банківської виписки АТ "УКРСИББАНК" від 04.07.2023 за період 25.10.2021 - 27.10.2021.

Господарські операції з ТОВ «РЕАЛ - ТРЕЙД» здійснювались на умовах EXW (Інкотермс - 2010), а саме позивач придбав у контрагента товар, який вже знаходився на лінійних зернових складах ТОВ «Красноріченське» та ТОВ «Борова - Агро».

Факт переоформлення та подальшого зберігання позивачем відповідної сільськогосподарської продукції на зернових складах ТОВ «Красноріченське» та ТОВ «Борова - Агро», підтверджується договорами зберігання зерна, укладеного між позивачем та зерновими складами ТОВ «Красноріченське» та ТОВ «Борова - Агро», акт надання послуг зберігання, податковими накладними, платіжними дорученнями щодо проведення оплати.

Згідно норм ст. 45 Закону України «Про ринок зерна в Україні» зернові склади ведуть реєстр складських документів на зерно.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 № 1569 реєстрація складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, здійснюється з метою проведення моніторингу ринку зерна і забезпечення його стабільного функціонування, надання юридичним та фізичним особам інформації про прийняте на зберігання зерно та про видані складські документи.

Таким чином, наявність в Реєстрі складських документів на зерно інформації про складські квитанції підтверджує дійсність зазначених документів та викладених в них даних.

Слід звернути увагу, що позивачем отримано від ДП "Держреєстри України" офіційну інформацію з Реєстру складських документів на зерно, оформлену листом від 26.09.2023 № 933, що підтверджує зберігання сільськогосподарської продукції, поставленої позивачеві, на зернових складах ТОВ "Красноріченськета ТОВ "Борова-Агро" реєстрацію відповідних складських квитанцій в Реєстрі, а також погашення складських квитанцій.

Крім того, наявність сільськогосподарської продукції та її подальше перевезення з території зернових складів ТОВ "Красноріченське" та ТОВ "Борова-Агро" на припортові зерноперевантажувальні термінали для подальшого експорту підтверджується листами відповідних припортових зерноперевантажувальних терміналів, а саме:

ДП «ЮРАН» ТОВ «ДП Юрол» від 08.11.2023 № 377 щодо прийняття та вивантаження для позивача товару (пшениця ІІІ класу) з зернового складу ТОВ «Борова- Агро»;

ДП «ЮРАН» ТОВ «ДП Юрол» від 08.11.2023 № 378 щодо прийняття та вивантаження для позивача товару (пшениця ІІ класу) з зернового складу ТОВ «Красноріченське»;

ТОВ «МСП Ніка - Тера» від 08.11.2023 № 471/нк-11 - щодо прийняття та вивантаження для позивача товару (пшениця ІІІ класу) з зернового складу ТОВ «Борова- Агро».

Також матеріали справи містять документи, що підтверджуються зберігання даного товару, а саме:

щодо зберігання ТОВ «Борова - Агро»: договір зберігання від 06.07.2021 № 22 з додатками; додаткова угода від 06.07.2021 № 1; акт надання послуг від 31.10.2021 № 226; податкова накладна від 31.10.2021 № 38 з квитанцією; платіжне доручення від 02.11.2021 № 31339674; складська квитанція від 25.10.2021 № 716 (ББ № 614016); картка аналізу зерна від 25.10.2021 № 105; складської квитанції від 25.10.2021 № 717 (ББ № 614018); картка аналізу зерна від 25.10.2021 № 106; лист ТОВ «Бруклін Київ» від 08.11.2023 № 377 лист ТОВ «МСП Ніка Тера» від 08.11.2023 № 471/нк11;

щодо зберігання ТОВ «Красноріченське»: договір зберігання від 03.08.2021 № 46 з додатками; додаткова угода від 13.08.2021 № 1; акт надання послуг від 31.10.2021 № 277; податкова накладна від 31.10.2021 № 56 з квитанцією; платіжне доручення від 02.11.2021 № 31339666; акт надання послуг від 31.10.2021 № 279; податкова накладна від 31.10.2021 № 58 з квитанцією; платіжне доручення від 02.11.2021 № 31339669; акт надання послуг від 31.10.2021 № 280; податкова накладна від 31.10.2021 № 59 з квитанцією; платіжне доручення від 02.11.2021 № 31339673; складська квитанція від 25.10.2021 № 664 (ББ № 272860); картка аналізу зерна від 25.10.2021 № 104; складська квитанція від 25.10.2021 № 665 (ББ № 272861); картка аналізу зерна від 25.10.2021 № 105; складська квитанція від 25.10.2021 № 666 (ББ № 272862); картка аналізу зерна від 25.10.2021 № 106; лист ТОВ "Бруклін - Київ" від 08.11.2023 № 378.

Крім того матеріали справи містять інформацію щодо походження сільськогосподарської продукції від ФГ «ВРЄМЯ», СТОВ «ДРУЖБА», С(Ф)Г «ЕЛЕНА», ФГ «МЕРКУРІЙ», ПрАТ «ТЕРНІВСЬКЕ», ФГ «ВІДА», СТОВ «СОСОНІВКА - АГРО», ПП «АГРО ДАР 2010», про свідчать звіти про посівні площі сільськогосподарських культур, звіти про збирання врожаю, договори куплі продажі від 04.11.2020, від 19.05.2021, від 20.11.2020, від 23.06.2021, від 12.04.2021, від 27.07.2021, від 26.07.2021, від 23.06.2021, податковими та видатковими накладними, товаро транспортними накладними, тощо

Реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС» підтверджуються такими копіями первинних документів:

витяг з реєстру платників ПДВ щодо ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС»; статуту ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС»; наказ від 27.08.2020 № 3-к про призначення директора ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС»; рішення ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС» від 26.08.2020; паспорт та ІПН директора ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС»; фінансова звітності ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС»; податкову декларацію за лютий 2021 року; податкова декларація за листопад 2020 року; лист ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС» від 23.03.2021 вих. № 23/031 про реквізити підприємства; довідка «АКБ КОНКОРД» про реквізити підприємства ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС»; роздруківка витягу з інформаційної системи YouControl; договір поставки від 24.06.2021 № К2106-0924 з додатками; видаткова накладна від 29.06.2021 № 225; податкова накладна від 29.06.2021 № 204; видаткова накладна від 30.06.2021 № 248; податкова накладна від 30.06.2021 № 36; видаткова накладна від 01.07.2021 № 249; податкова накладна від 01.07.2021 № 6; видаткова накладна від 07.07.2021 № 293; податкова накладна від 07.07.2021 № 50; видаткова накладна від 09.07.2021 № 303; податкова накладна від 09.07.2021 № 60; видаткова накладна від 10.07.2021 № 304; податкова накладна від 10.07.2021 № 61; договір поставки від 25.06.2021 № К2106-0927 з додатками; видаткова накладна від 28.06.2021 № 220; податкова накладна від 28.06.2021 № 15; видаткова накладна від 28.06.2021 № 221; податкова накладна від 28.06.2021 № 16; видаткова накладна від 28.06.2021 № 222; податкова накладна від 28.06.2021 № 17; видаткова накладна від 29.06.2021 № 223; податкова накладна від 29.06.2021 № 18; видаткова накладна від 29.06.2021 № 224; податкова накладна від 29.06.2021 № 19; видаткова накладна від 29.06.2021 № 226; податкова накладна від 29.06.2021 № 21; видаткова накладна від 29.06.2021 № 229; податкова накладна від 29.06.2021 № 22; видаткова накладна від 30.06.2021 № 230; податкова накладна від 30.06.2021 № 23; видаткова накладна від 30.06.2021 № 231; податкова накладна від 30.06.2021 № 24; видаткова накладна від 30.06.2021 № 232; податкова накладна від 30.06.2021 № 25; видаткова накладна від 30.06.2021 № 233; податкова накладна від 30.06.2021 № 26; видаткова накладна від 30.06.2021 № 234; податкова накладна від 30.06.2021 № 27; видаткова накладна від 30.06.2021 № 235; податкова накладна від 30.06.2021 № 28; видаткова накладна від 30.06.2021 № 236; податкова накладна від 30.06.2021 № 29; видаткова накладна від 30.06.2021 № 237; податкова накладна від 30.06.2021 № 30; видаткова накладна від 30.06.2021 № 238; податкова накладна від 30.06.2021 № 31; видаткова накладна від 30.06.2021 № 239; податкова накладна від 30.06.2021 № 32; видаткова накладна від 30.06.2021 № 240; податкова накладна від 30.06.2021 № 33; видаткова накладна від 30.06.2021 № 241; податкова накладна від 30.06.2021 № 34; видаткова накладна від 30.06.2021 № 242; податкова накладна від 30.06.2021 № 35; видаткова накладна від 01.07.2021 № 243; податкова накладна від 01.07.2021 № 1; видаткова накладна від 01.07.2021 № 244; податкова накладна від 01.07.2021 № 2; видаткова накладна від 01.07.2021 № 245; податкова накладна від 01.07.2021 № 3; видаткова накладна від 01.07.2021 № 246; податкова накладна від 01.07.2021 № 4; видаткова накладна від 01.07.2021 № 247; податкова накладна від 01.07.2021 № 5; видаткова накладна від 01.07.2021 № 250; податкова накладна від 01.07.2021 № 8; видаткова накладна від 01.07.2021 № 251; податкова накладна від 01.07.2021 № 9; видаткова накладна від 01.07.2021 № 252; податкова накладна від 01.07.2021 № 10; видаткова накладна від 01.07.2021 № 253; податкова накладна від 01.07.2021 № 7; видаткова накладна від 02.07.2021 № 254; податкова накладна від 02.07.2021 № 11; видаткова накладна від 02.07.2021 № 255; податкова накладна від 02.07.2021 № 12; видаткова накладна від 03.07.2021 № 256; податкова накладна від 03.07.2021 № 13; договір поставки від 29.06.2021 № К2106-0939 з додатками; видаткова накладна від 03.07.2021 № 257; податкова накладна від 03.07.2021 № 14; видаткова накладна від 03.07.2021 № 258; податкова накладна від 03.07.2021 № 15; видаткова накладна від 03.07.2021 № 259; податкова накладна від 03.07.2021 № 16; видаткова накладна від 03.07.2021 № 260; податкова накладна від 03.07.2021 № 17; видаткова накладна від 03.07.2021 № 261; податкова накладна від 03.07.2021 № 18; видаткова накладна від 04.07.2021 № 262; податкова накладна від 04.07.2021 № 19; видаткова накладна від 04.07.2021 № 263; податкова накладна від 04.07.2021 № 20; видаткова накладна від 04.07.2021 № 264; податкова накладна від 04.07.2021 № 21; видаткова накладна від 04.07.2021 № 265; податкова накладна від 04.07.2021 № 22; видаткова накладна від 04.07.2021 № 266; податкова накладна від 04.07.2021 № 23; видаткова накладна від 04.07.2021 № 267; податкова накладна від 04.07.2021 № 24; видаткова накладна від 05.07.2021 № 268; податкова накладна від 05.07.2021 № 25; видаткова накладна від 05.07.2021 № 269; податкова накладна від 05.07.2021 № 26;. видаткова накладна від 05.07.2021 № 270; податкова накладна від 05.07.2021 № 27; видаткова накладна від 05.07.2021 № 271; податкова накладна від 05.07.2021 № 28; видаткова накладна від 05.07.2021 № 272; податкова накладна від 05.07.2021 № 29; видаткова накладна від 05.07.2021 № 273; податкова накладна від 05.07.2021 № 30; видаткова накладна від 05.07.2021 № 274; податкова накладна від 05.07.2021 № 31; видаткова накладна від 05.07.2021 № 275; податкова накладна від 05.07.2021 № 32; видаткова накладна від 05.07.2021 № 276; податкова накладна від 05.07.2021 № 33; видаткова накладна від 05.07.2021 № 277; податкова накладна від 05.07.2021 № 34; видаткова накладна від 05.07.2021 № 278; податкова накладна від 05.07.2021 № 35; видаткова накладна від 05.07.2021 № 279; податкова накладна від 05.07.2021 № 36; видаткова накладна від 05.07.2021 № 280; податкова накладна від 05.07.2021 № 37; видаткова накладна від 05.07.2021 № 281; податкова накладна від 05.07.2021 № 38; видаткова накладна від 05.07.2021 № 282; податкова накладна від 05.07.2021 № 39; видаткова накладна від 05.07.2021 № 283; податкова накладна від 05.07.2021 № 340; видаткова накладна від 05.07.2021 № 284; податкова накладна від 05.07.2021 № 41; договір поставки від 29.06.2021 № К2106-0940 з додатками та додатковими угодами; видаткова накладна від 05.07.2021 № 285; податкова накладна від 05.07.2021 № 44; видаткова накладна від 05.07.2021 № 286; податкова накладна від 05.07.2021 № 42 видаткова накладна від 06.07.2021 № 287; податкова накладна від 06.07.2021 № 45; видаткова накладна від 06.07.2021 № 288; податкова накладна від 06.07.2021 № 46; видаткова накладна від 06.07.2021 № 289; податкова накладна від 06.07.2021 № 47; видаткова накладна від 06.07.2021 № 290; податкова накладна від 06.07.2021 № 48; видаткова накладна від 07.07.2021 № 291; податкова накладна від 07.07.2021 № 49; видаткова накладна від 05.07.2021 № 292; податкова накладна від 05.07.2021 № 43; видаткова накладна від 07.07.2021 № 294; податкова накладна від 07.07.2021 № 51; видаткова накладна від 07.07.2021 № 295 податкова накладна від 07.07.2021 № 52; видаткова накладна від 07.07.2021 № 296; податкова накладна від 07.07.2021 № 53; витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 538336; банківська виписка АТ "УКРСИББАНК" за період з 01.06.2021 до 28.07.2021; банківська виписка АТ "УКРСИББАНК" за період з 01.08.2021 до 31.08.2021; лист ТОВ «МСП Ніка-Тера» від 08.05.2023 № 80-08/05; товарно - транспортні накладні від 28.06.2021 № 452277; від 29.06.2021 № 452278 від 29.06.2021 № 452279;. від 29.06.2021 № 452281; від 29.06.2021 № 452283; від 29.06.2021 № 452284; від 29.06.2021 № 452289; від 30.06.2021 № 452290; від 30.06.2021 № 452299; від 30.06.2021 № 4523034 від 30.06.2021 № 452304; від 30.06.2021 № 4523064 від 01.07.2021 № 4523014; від 06.07.2021 № 4523074 від 09.07.2021 № 452309; від 10.07.2021 № 452311; від 10.07.2021 № 452312; лист ТОВ «Боріваж» від 15.05.2023 № 14; товарно - транспортні накладні від 17.06.2021 № 453102; від 27.06.2021 № 407300; від 27.06.2021 № 452331; від 27.06.2021 № 4523344 від 27.06.2021 № 452336; від 27.06.2021 № 452339; від 27.06.2021 № 452347; від 27.06.2021 № 452350; від 27.06.2021 № 4523524 від 27.06.2021 № 452353; від 27.06.2021 № 4523544; від 27.06.2021 № 452356; від 27.06.2021 № 452358; від 27.06.2021 № 452362; від 27.06.2021 № 452364; від 29.06.2021 № 452309; від 27.06.2021 № 452372; від 27.06.2021 № 452373; від 27.06.2021 № 452374; від 27.06.2021 № 452378; від 27.06.2021 № 452384; від 27.06.2021 № 452390; від 27.06.2021 № 452398; від 27.06.2021 № 453078; від 27.06.2021 453081; від 27.06.2021 № 453082; від 27.06.2021 № 453085; від 27.06.2021 № 453086; від 28.06.2021 № 446355; від 28.06.2021 № 446357; від 28.06.2021 № 446360; від 28.06.2021 № 446362; від 28.06.2021 № 446363; від 28.06.2021 № 446365 від 28.06.2021 № 446366; від 28.06.2021 № 446368; від 28.06.2021 № 446369; від 28.06.2021 № 446370; від 28.06.2021 № 446373 тощо.

Господарські операції з ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС» здійснювались на умовах DAT (Інкотермс - 2010), тобто контрагенти вважались такими, що виконали зобов`язання з поставки товару після прибуття та вивантаження транспорту з товаром на відповідному терміналі, а саме пункт призначення (Термінал): ТОВ «МСП Ніка - Тера» та ТОВ «Боріваж».

Факт належного виконання контрагентами зобов`язань за вказаними договорами поставки та перевезення товару автомобільним транспортним транспортом у вказані пункти призначення (Термінали), а також прийняття вивантаження відповідних транспортних засобів для позивача, підтверджується вищевказаними товаро транспортними накладними з відповідною відміткою припортових зерноперевантажувальних терміналів.

Крім того матеріали справи містять інформацію щодо походження сільськогосподарської продукції від ТОВ «ФГ «ВРАНІШНЯ ЗОРЯ», про що свідчать звіти про посівні площі сільськогосподарських культур, звіти про збирання врожаю, договір купівлі продажу 03.03.2021, податковими та видатковими накладними, товаро транспортними накладними, тощо.

Реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ» підтверджуються такими копіями первинних документів:

статут ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ»; витяг з реєстру платників ПДВ; наказ про призначення директора ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ»; довідка АТ "АКБ Конкорд" про реквізити підприємства ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ»; видаткова накладна від 09.07.2021 № 28. 1366; податкова накладна від 08.07.2021 № 26; видаткова накладна від 09.07.2021 № 29; податкова накладна від 09.07.2021 № 27; видаткова накладна від 09.07.2021 № 35; податкова накладна від 09.07.2021 № 23; видаткова накладна від 11.07.2021 № 36; податкова накладна від 11.07.2021 № 24; видаткова накладна від 12.07.2021 № 44; податкова накладна від 12.07.2021 № 48; видаткова накладна від 13.07.2021 № 45; податкова накладна від 13.07.2021 № 49; видаткова накладна від 13.07.2021 № 61; податкова накладна від 13.07.2021 № 52; видаткова накладна від 14.07.2021 № 62; податкова накладна від 14.07.2021 № 54; видаткова накладна від 14.07.2021 № 67; податкова накладна від 14.07.2021 № 58; видаткова накладна від 15.07.2021 № 68; податкова накладна від 15.07.2021 № 59; видаткова накладна від 15.07.2021 № 72; податкова накладна від 15.07.2021 № 63; видаткова накладна від 15.07.2021 № 73; податкова накладна від 15.07.2021 № 64; видаткова накладна від 15.07.2021 № 74; податкова накладна від 15.07.2021 № 65; видаткова накладна від 15.07.2021 № 75; податкова накладна від 15.07.2021 № 66; видаткова накладна від 15.07.2021 № 76; податкова накладна від 15.07.2021 № 67; видаткова накладна від 15.07.2021 № 77; податкова накладна від 15.07.2021 № 68; видаткова накладна від 15.07.2021 № 78; податкова накладна від 15.07.2021 № 69; видаткова накладна від 15.07.2021 № 79; податкова накладна від 15.07.2021 № 70; видаткова накладна від 15.07.2021 № 80; податкова накладна від 15.07.2021 № 71; видаткова накладна від 16.07.2021 № 81; податкова накладна від 16.07.2021 № 73; видаткова накладна від 16.07.2021 № 85; податкова накладна від 16.07.2021 № 77; видаткова накладна від 17.07.2021 № 86; податкова накладна від 17.07.2021 № 79; видаткова накладна від 21.07.2021 № 99; податкова накладна від 21.07.2021 № 90; видаткова накладна від 21.07.2021 № 100; податкова накладна від 21.07.2021 № 91; видаткова накладна від 21.07.2021 № 101; податкова накладна від 21.07.2021 № 92; видаткова накладна від 07.08.2021 № 184; податкова накладна від 07.08.2021 № 31; видаткова накладна від 08.08.2021 № 185; податкова накладна від 08.08.2021 № 37; видаткова накладна від 09.08.2021 № 186; податкова накладна від 09.08.2021 № 39; податкова накладна від 09.08.2021 № 40; договір від 30.06.2021 № К2106-0955 з додатками; видаткова накладна від 04.07.2021 № 22; податкова накладна від 04.07.2021 № 11; видаткова накладна від 04.07.2021 № 17; податкова накладна від 04.07.2021 № 7; видаткова накладна від 04.07.2021 № 18; податкова накладна від 07.04.2021 № 8; видаткова накладна від 04.07.2021 № 19; податкова накладна від 07.04.2021 № 94; видаткова накладна від 04.07.2021 № 21; податкова накладна від 04.2021 № 10; видаткова накладна від 05.07.2021 № 20; податкова накладна від 05.07.2021 № 12; видаткова накладна від 06.07.2021 № 23; податкова накладна від 06.07.2021 № 14; видаткова накладна від 06.07.2021 № 24; податкова накладна від 06.07.2021 № 15; видаткова накладна від 07.07.2021 № 25; податкова накладна від 06.07.2021 № 16; видаткова накладна від 07.07.2021 № 30; податкова накладна від 06.07.2021 № 19; видаткова накладна від 08.07.2021 № 33; податкова накладна від 08.07.2021 № 21; видаткова накладна від 08.07.2021 № 34; податкова накладна від 08.07.2021 № 22; видаткова накладна від 08.07.2021 № 31; податкова накладна від 08.07.2021 № 20; видаткова накладна від 11.07.2021 № 46; податкова накладна від 11.07.2021 № 34; видаткова накладна від 11.07.2021№ 47; податкова накладна від 11.07.2021 № 35; видаткова накладна від 11.07.2021 № 36; видаткова накладна від 11.07.2021 № 49; податкова накладна від 11.07.2021 № 37; видаткова накладна від 11.07.2021 № 50; податкова накладна від 11.07.2021 № 38; видаткова накладна від 11.07.2021 № 51; податкова накладна11.07.2021 № 39; видаткова накладна від 11.07.2021 № 52; податкова накладна від 11.07.2021 № 40; видаткова накладна від 11.07.2021 № 53; податкова накладна від 11.07.2021 41; видаткова накладна від 11.07.2021 № 54; податкова накладна 11ю.07.2021 № 42; видаткова накладна 11.07.2021 № 55; податкова накладна від 11.07.2021 № 43; податкова накладна від 11.07.2021 № 56; податкова накладна від 11.07.2021 № 45 тощо, договір від 01.07.2021 № К2107-0903 з додатками, договір від 02.07.2021 № К2107-0907 з додатками; договір від 05.07.2021 № К2107-0910 з додатками; договір від 07.07.2021 № К2107-0925 з додатками; від 14.07.2021 № К2107-0946 з додатками;, договір від 14.07.2021 № К2107-0947;, договір від 10.08.2021 № К2108-0977 з додатками; договір від 15.08.2021 № К2108-0970 з додатками; договір № 16.08.2021 № К2108-0985 з додатками тощо, а також товаро - транспортні накладні від 02.07.2021 № 862128; № 862129; № 862130; № 896705; від 03.07.2021 № 862105; № 862107; № 8621113; № 862132; № 862134; № 862135; № 862141; № 862142; № 862143; № 862146; № 862149; № 862150; № 896709; № 896712; від 04.07.2021 № 896710; № 896711; 896713; № 862110; № 862115; № 862148; № 896715; від 07.07.2021 № 864482; № 864485; № 896719; від 08.07.2021 № 987281; № 987284; № 987288; № 987291; від 09.07.2021 № 445952; № 445953; № 445955; № 864487; № 864488; № 864489; № 896721; № 896722; № 896725; № 917006; № 917007; № 917008; № 917010; № 917012; № 917020; № 917021; № 917024; № 987285; № 987299; від 10.07.2021 № 445958; № 445959; № 445960; № 445962; № 445964; № 862123; № 864491; № 864492; № 864494; № 864495; № 864496; № 884497; № 864498; від 15.08.2021 № 515804; від 19.08.2021 № 515962; № 515963; від 20.08.2021 № 547527; № від 07.08.2021 № 507149; від 08.08.2021 № 507150; № 515830; від 31.08.2021 № 444783; від 31.07.2021 № 507103; від 04.08.2021 № 445923; № 507161; від 05.08.2021 № 507167; від 06.08.2021 № 507141; від 07.08.2021 № 507143; № 507144; № 507147; № 507148; № 515826; № 515832; лист ТОВ «Боріваж» від 15.05.2023 № 86; товарно-транспортні накладні від 13.07.2021 № 485426; № 485432; № 485433; від 16.08.2021 № 487633; від 07.08.2021 № 487632; № 487624; від 09.08.2021 № 487647; № 487645; від 16.08.2021 № 507237; від 15.08.2021 № 507239; від 16.08.2021 № 487525; № 478850; від 15.08.2021 № 507182; від 16.08.2021 № 507249; № 507184. 1884; від 17.08.2021 № 507200; від 16.08.2021 № 478827; № 507195. 1887№ № 507197; № 507199; № 478849; № 478743; № 478746; від 06.08.2021 № 487613; № 487612; від 16.08.2021 № 478749; № 478847; від 07.08.2021 № 488634; № 487636; від 17.08. 2021 № 497167; № 496972; від 13.08.2021 № 987882; № 987885; № 515982 тощо.

Господарські операції з ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ» здійснювались на умовах DAT (Інкотермс - 2010), тобто контрагенти вважались такими, що виконали зобов`язання з поставки товару після прибуття та вивантаження транспорту з товаром на відповідному терміналі, а саме пункт призначення (Термінал): ТОВ «МСП Ніка - Тера» та ТОВ «Боріваж», ТОВ «Бруклін - Київ» та ПАТ «Весело Кутський комбінат хлібпродуктів».

Факт належного виконання контрагентами зобов`язань за вказаними договорами поставки та перевезення товару автомобільним транспортним транспортом у вказані пункти призначення (Термінали), а також прийняття вивантаження відповідних транспортних засобів для позивача, підтверджується вищевказаними товаро транспортними накладними з відповідною відміткою припортових зерноперевантажувальних терміналів.

Крім того матеріали справи містять інформацію щодо походження сільськогосподарської продукції від ТОВ «ФГ «ВРАНІШНЯ ЗОРЯ» та ПП «ФГ МРІЯ ХОЛДІНГ», про що свідчать звіти про посівні площі сільськогосподарських культур, звіти про збирання врожаю, договір поставки від 03.03.2021, від 15.07.2021, податковими та видатковими накладними, товаро транспортними накладними, тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. У свою чергу, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Нормами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказано, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі Положення № 88) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Підпунктом 2.15 п. 2 Положення № 88 визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Також п. 2.16 Положення 88 встановлено, що первинні документи, що пройшли обробку, повинні мати відмітку, яка виключає можливість їх повторного використання: при ручній обробці - дату запису в регістр бухгалтерського обліку, а при обробці електронними та іншими засобами - відтиск штампу оператора, відповідального за їх обробку, або відмітку, придатну для її оброблення електронними засобами.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є саме те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Тобто, зарахування здійснюється у зв`язку із здійсненням операції платника податку шляхом реалізації його товарів, виконаних ним робіт, наданих ним послуг, які є підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 813/2013/16, від 07.04.2021 у справі № 640/1931/19.

Враховуючи подані позивачем до суду докази є можливим встановити походження поставленої сільськогосподарської продукції контрагента від ТОВ «РЕАЛ - ТРЕЙД», ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС» та ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ», що підтверджується долученими до матеріалів справи договором поставки, укладеним між ТОВ «РЕАЛ - ТРЕЙД», ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС» та ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ» та ТОВ «ФГ «ВРАНІШНЯ ЗОРЯ», ПП «ФГ МРІЯ ХОЛДІНГ», ФГ «ВРЄМЯ», СТОВ «ДРУЖБА», С(Ф)Г «ЕЛЕНА», ФГ «МЕРКУРІЙ», ПрАТ «ТЕРНІВСЬКЕ», ФГ «ВІДА», СТОВ «СОСОНІВКА - АГРО», ПП «АГРО ДАР 2010», а також всіма необхідними належним чином оформленими первинними документами, складеними в межах господарських операцій, а саме, податковими накладними з доказами реєстрації, видатковими накладними.

Представлені позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавалися.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача суд не бере до уваги, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.

Слід також зазначити, що правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не укладав господарські договори, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача його безпосередніми контрагентами.

На спростування висновків податкового органу щодо відсутності земельних ресурсів позивачем долучено, зокрема, копії звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року, які підтверджують наявність у вказаних сільськогосподарських виробників достатнього обсягу земельних ресурсів для вирощення обсягу сільськогосподарської продукції, яка надалі була реалізована контрагентам TOB «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА», що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У справі, що розглядається, контролюючий орган на порушення вимог КАС України не довів та не надав належні докази, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про обізнаність платника податків щодо можливої протиправної поведінки його контрагентів і злагодженості дій між ними, що встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішення судами першої та апеляційної інстанцій.

Як слідує у цій справі відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем з його контрагентом не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Судами також з`ясовано, що придбаний позивачем товар використовувався позивачем у власній господарській діяльності (експорт сільськогосподарської продукції), що підтверджується експортними контрактами та вантажно митними деклараціями наявними, а саме:

контракт від 30.12.2019 № Р12797; від 12.05.2021 Р13016; від 28.05.2021 № Р13114; від 08.09.2021 №UA500050/203317; від 23.06.2021 № Р13269; ВМД від 30.07.2021 №UA 203537; контракт від 25.06.2021 № Р13296; від 25.06.2021 № Р13297; ВМД від 13.07.2021 №UA500130/2021/201115; контракту від 29.06.2021 № Р13304; ВМД від 28.07.2021 №UA500130/2021/203166; від 13.07.2021; №UA500130/2021/201123. 2809; контракт від 29.06.2021 № Р13305; ВМД від 30.07.2021 №UA500130/2021/203538; від 11.08.2021 №UA500130/2021/205234; контракт від 29.06.2021 № Р13332; ВМД від 13.07.2021 №UA500130/2021/201113; контракт від 30.06.2021 № Р13325; ВМД від 08.09.2021 №UA500050/2021/203314; контракт від 01.07.2021 № Р13352; ВМД від 28.10.2021 №UA500130/2021/203173; контракт від 01.07.2021 № Р13353; ВМД від 30.08.2021 №UA500130/2021/207321; контракт від 02.07.2021 № Р13366; ВМД від 30.07.2021 №UA500130/2021/203534; контракт від 06.07.2021 № Р13380; ВМД від 30.07.2021 №UA500130/2021/203536; контракт від 06.07.2021 № Р13390; ВМД від 28.07.2021 №UA500130/2021/203190; контракт від 07.07.2021 № Р13392; ВМД від 31.07.2021 №UA504120/2021/100480; контракт 08.07.2021 № Р13398; ВМД 28.07.2021 №UA504120/2021/203191; контракт від 08.07.2021 № Р13429; від 13.07.2021 № Р13445; ВМД від 29.08.2021 №UA500130/2021/207257; контракт від 13.07.2021 № Р13446; ВМД від 27.10.2021 №UA504030/2021/004295; контракт від 13.07.2021 № Р13447 з додатком; ВМД від 04.10.2021 №UA504030/2021/003492; від 27.10.2021 №UA504030/2021/004298; від 31.07.2021 №UA504120/2021/100483; контракт від 12.07.2021 № Р13448; контракт від 15.07.2021 № P13463; ВМД від 29.08.2021 №UA5000130/2021/207258; від 29.08.2021 №UA504120/2021/101514; контракт від 21.07.2021 № Р13497; ВМД від 09.09.2021 №UA504030/2021/002476; ВМД від 17.09.2021; №UA504120/2021/101634; контракту від 21.07.2021 № Р13498; ВМД від 21.09.2021 №UA500050/2021/203873; контракт від 21.07.2021 № Р13520; ВМД від 11.08.2021 №UA500130/2021/205236; контракт від 23.07.2021 № Р13561; ВМД від 11.08.2021 №UA500130/2021/205241; контракт від 26.07.2021 № Р13562; ВМД від 28.08.2021 №UA500130/2021/207221; контракт від 26.07.2021 № Р13563; контракт від 27.07.2021 № Р13572; ВМД від 11.08.2021 №UA500130/2021/205240; контракт від 27.07.2021 № Р13574; ВМД від 21.09.2021 №UA50050/2021/203874; контракт від 27.07.2021 № Р13582; ВМД від 11.08.2021 №UA500130/2021/205242; контракт від 28.07.2021 № Р13588; ВМД від 17.09.2021 №UA504120/2021/101635; контракт від 03.08.2021 № Р13634; ВМД від 28.08.2021 №UA500130/2021/207223; контракт від 03.08.2021 № Р13652; ВМД від 28.08.2021 №UA504030/2021/002828; контракт від 03.08.2021 № Р13666; ВМД від 28.08.2021 №UA500130/2021/207226; контракт від 03.08.2021 № P13674; ВМД від 08.09.2021 №UA50050/2021/203323; контракт від 06.08.2021 № Р13690; ВМД від 26.08.2021 №UA504030/2021/001883; контракт від 13.08.2021 № Р13834; ВМД від 22.09.2021 №UA500130/2021/209738; контракт від 13.08.2021 № Р13836; ВМД від 29.08.2021 №UA500130/2021/207259; контракт від 19.08.2021 № Р13870; від 19.08.2021 № Р13840; від 26.08.2021 № 16657; від 26.08.2021 № 16658; від 30.08.2021 № Р13947; від 29.09.2021 № Р14253; від 07.10.2021 № Р14303; від 17.11.2021 № Р14932; від 14.01.2022 № Р15549.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 КАС України , оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподатковуваних операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19.

Крім того між позивачем та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір перевезення вантажу автотранспортом від 30.08.2022 № ТЕП ЛДКОМПУ авто-100, який укладено для забезпечення перевезення вантажу у відповідні погоджені пункти призначення припортові зерноперевантажувальні терміни, зокрема, ТОВ «Бруклін - Київ».

На підтвердження здійснення даної господарської операції позивачем подано до суду такі первинні документи:

свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ ФОП ОСОБА_1 ; податкова декларації за 2021 рік ФОП ОСОБА_1 ; довідка про відкриття рахунку від 10.08.2022; довідка АТ "Креді Агріколь Банк" про відкриття рахунку від 10.08.2022; договір перевезення вантажу від 30.08.2022 № ТЕП ЛДКОМПУ авто-100; акт надання послуг від 07.01.2023 № 3 із реєстром-розрахунком; податкова накладна від 07.01.2023 № 3 з розрахунками коригування та з квитанціями; акт надання послуг від 30.01.2023 № 16 із реєстром-розрахунком; податкова накладна від 07.01.2023 № 17 з квитанцією; платіжні доручення від 10.01.2023 № 31780795; від 10.01.2023 № 31780797; від 13.01.2023 № 31785409; від 17.01.2023 № 31788132; від 19.01.2023 № 31791003; від 19.01.2023 № 31791006; від 20.01.2023 № 31792086; від 23.01.2023 № 31793338; від 30.01.2023 № 31799756; від 01.02.2023 № 31802759; від 08.02.2023 № 31810064; від 08.02.2023 № 31810069; від 09.02.2023 № 31812087; від 15.02.2023 № 31817715; товарно - транспортні накладні від 06.01.2023 № 10 - № 14; від 26.01.2023 № 373471 № 3; № 5, № 8 - № 12.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363), товаротранспортна документація комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно п. 11.1 Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно - транспортна накладна.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є обов`язковим первинним документом на підтвердження реальності господарських операцій з послуг перевезення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховним Судом в постанові від 13.11.2018 у справі № 822/6312/15.

Також в постанові від 12.06.2018 Верховного Суду у справі № 826/11879/13-а дійшов висновку, що наявність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною.

В обґрунтування нереальності здійснення господарської операції, податковий орган посилається на аналітичну інформацію, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 на підставі рішення Комісії регіонального рівня від 11.04.2023 № 952 підтверджено відповідність платника податків критеріям ризиковості платника податку п. 8 критеріїв ризиковості платника податків.

Однак, на думку суду податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом.

Згідно правової позиції Верховного Суду в постановах від 27.02.2020 у справі № 813/7081/14, № 814/120/15, від 03.10.2019 у справі № 813/4079/15, від 10.09.2019 у справі № 814/2412/17, від 02.04.2020 у справі № 160/93/19, від 13.08.2020 у справа № 520/4829/19 зауважив, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

Єдиний реєстр податкових накладних містить відомості щодо операцій з придбання та реалізації, які супроводжувались оформленням податкових накладних. Разом з тим, платник податків не позбавлений можливості придбавати той чи інший товар у постачальників, які не є платниками податку на додану вартість, і в такому випадку відомості щодо господарських операцій в ЄРПН не відображаються.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення такої аналітичної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, про що свідчить відсутність актів зустрічної звірки контрагентів позивача з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального закону (постанова Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/16272/13-а).

Будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 811/2154/13-а).

Крім того, судом встановлено, що статус ризиковості, який надано податковим органом ФОП ОСОБА_1 скасовано рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 у справі № 420/13707/23 та яке набрало законної сили 07.03.2024, що підтверджується постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Також в обґрунтування нереальності здійсненні господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а саме ТОВ «РЕАЛ - ТРЕЙД», ТОВ «КОНЕКТ ІНВЕСТ СЕРВІС», ТОВ «НІКО ТРЕЙД КОМ» та ФОП ОСОБА_1 , податковий орган посилається на відсутність інформації щодо наявності у них основних фондів для виконання визначених договорами обов`язків та зазначає про відсутність у контрагентів трудових ресурсів, виробничого обладнання, складських приміщень та інше. Також в акті перевірки податковий орган посилається на невідповідність придбаного контрагентами товариства товару з реалізованим Товариству товару, з чого робить висновок про те, що по операціям з постачання товарів лише оформлялись окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

На думку суду, такі твердження відповідача ґрунтуються на припущеннях та недоведених, з огляду на наступне.

Так, порушення позивачем норм податкового законодавства базується на інформації лише одержаних з власних інформаційних систем податкового органу, що не оформлена рішенням суб`єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності фінансово-господарські операції не відбулись.

Крім того, відсутність у контрагентів товариства трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань, не свідчить про неможливість виконати відповідну поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі по податку на додану вартість, адже податковий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо.

Водночас, чинне податкове законодавство не ставить у залежність позивача на формування податкового кредиту з податку на додану вартість від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету, та наявність у штаті підприємства працюючих осіб. Контрагенти мають право залучати на надання послуг/виконання робіт інших осіб не лише шляхом укладання трудових договорів. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від діяльності контрагентів, розрахунку з бюджетом третіх осіб та наявність залучених за трудовим договором працівників контрагентів.

Разом з цим, суд враховує, що відповідачем жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності підстав для включення сум з придбання наведених товарів до податкового кредиту та завищення суми від`ємного значення до суду надано не було.

Також судом враховано і правосуб`єктність сторін на час укладення спірних правочинів, зокрема, контрагенти позивача на момент укладення договору та оформлення первинних документів, як і позивач, були належними учасниками цивільних та господарських правовідносин та були платниками податку на додану вартість.

Аналогічна позиція містить в рішеннях Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № К/9901/1391/17 та від 07.02.2018 у справі № К/9901/3360/17.

Дослідивши первинні документи, якими позивач та його контрагенти супроводжували виконання договорів на надання вказаних послуг документально, господарські операції є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

У справі Стіл та інші проти Сполученого Королівства поняття «закон» та «законність» розглядаються в контексті не тільки ст. 10, а й ст. 5 «Право на свободу та особисту недоторканність» Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція). ЄСПЛ вказує, що вимога п. 2 ст. 10 Конвенції про те, що обмеження здійснення свободи вираження поглядів, яке має бути встановлене законом, є рівнозначною вимозі, передбаченій у п. 1 ст. 5 Конвенції про те, що будь-яке позбавлення свободи має бути законним. ЄСПЛ наголошує: Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба - з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», у п. 1 ст. 5 зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке позбавлення свободи відповідає меті ст. 5 і не є свавільним.

На думку суду, відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податків права на отримання податкових преференцій, оскільки їх встановлення законодавцем має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, у свою чергу, передбачає здійснення господарських операцій, що є об`єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді витрат та/або податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податків сум витрат та/або податкового кредиту.

Завідома для платника податків відсутність розумної економічної причини щодо певних витрат при здійсненні господарської операції, як правило, виключає підстави для збільшення у податковому обліку витрат та/або податкового кредиту, оскільки таке у більшості своїй свідчить про відсутність ділової мети у такої господарської операції як притаманної риси господарської діяльності.

Таким чином, право на формування податкових вигод виникає у платника податків за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 822/844/16.

Водночас, ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 (далі Протокол до Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом спірного податкового повідомлення - рішення становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу «Інтерспав» проти України про порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

У рішенні від 22.01.2009 у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини, зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач як суб`єкти владних повноважень не довів суду правомірність прийнятого податкового повідомлення рішення від 25.08.2023 № 1812/Ж10/31-00-04-02-01-31 та № 1814/Ж10/31-00-0402-01-31.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при подані даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 26 840,00 грн (платіжна інструкція від 10.11.2023 № 32094182), суд вважає за необхідне стягнути та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 25.08.2023 № 1812/Ж10/31-00-04-02-01-31.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 25.08.2023 № 1814/Ж10/31-00-0402-01-31.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА» () судові витрати у сумі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.