Справа № 405/7461/21
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2022-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/7461/21
Провадження №2-а/405/86/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №405/7461/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу роти БПП в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ярового Віктора Миколайовича (Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, буд. 3), батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, буд. 3), Департаменту патрульної поліції (м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рогульченко І.А. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1021460 від 22.10.2021 року) в інтересах позивача 22.10.2021 року звернулася до суду з позовом, в якому (позові) просить визнати неправомірною та скасувати постанову серії ГАБ № 122935 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.09.2021 року, винесену поліцейським взводу роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М., якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, провадження по справі закрити.

Окрім того, представник позивача просила поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ГАБ № 122935 від 23 вересня 2021 року, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку тим, що позивачем зазначена постанова від 23.09.2021 року оскаржувалась командиру батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області та рішенням від 06.10.2021 року постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ГАБ № 122935 від 23 вересня 2021 року залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення, яке (рішення) позивачем отримано лише 13.10.2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що 23.09.2021 року приблизно о 12.30 год., позивач перебував у приміщенні відділу поліції в м. Кременчук, при цьому до позивача підійшов поліцейський взводу роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області сержант поліції ОСОБА_2 та зі словами «ну що, звільнили мене?», виніс відносно позивача постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №122935 від 23.09.2021 року, за якою о 12 год. 30 хв. в м. Кременчук, вул. Київська, 7 в приміщенні ВП ОСОБА_1 знаходився в громадському місці без засобів індивідуального захисту, а саме: маски-респіратора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вказала, що зазначена постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Зокрема, позивач, перед входом до приміщення відділу поліції у м. Кременчук одягнув маску та увійшов до приміщення, однак кріплення маски порвалося та маска стала не придатною до носіння, іншої маски позивач не мав, виготовити її самостійно можливості не мав та не мав коштів на придбання нової, на прохання позивача надати йому захисну маску поліцейські та відповідач не реагували. Крім цього, постанова відносно позивача була складена з порушенням норм КУпАП, оскільки позивачеві було відмовлено у всіх клопотаннях, не було надано можливості скористатися послугами адвоката, він не був ознайомлений з доказами, його пояснення не приймалися відповідачем до уваги і не долучалися до матеріалів справи. Зазначила, що через неприязні відносини, відповідач неодноразово виносить відносно позивача постанови по справі про адміністративне правопорушення що є переслідуванням позивача як активіста ГО «Кропивницький дорожній контроль». Крім того, зазначила, що знаходження особи у приміщенні державної установи в масці, непридатній до носіння, або перебування без маски є підставою для видачі особі іншого засобу індивідуального захисту, і ніяк не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Окрім того, зазначила, що розгляд справи в порядку ст. 279 КУпАП не проводився, позивач був позбавлений права заявляти клопотання і користуватися юридичною допомогою адвоката, тому постанова не відповідає вимогам Закону, не містить посилання на будь-які належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Вважає, що винесення поліцейським Яровим В.М. незаконної постанови відносно позивача є помстою за його блогерську та журналістську діяльність, що пов`язана з висвітленням вчинення неправомірних дій поліцейськими, а наявність пошкодженої маски або відсутність маски у особи, яка перебуває у приміщенні державної установи, куди особа звернулася за допомогою, не є підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, оскаржувана позивачем постанова серії ГАБ № 122935 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.09.2021 року, винесена поліцейським взводу роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М., підлягає скасуванню з закриттям справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду.Прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

При цьому, відповідачем поліцейським взводу роти БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М. подано відзив на позовну заяву, який зареєстрований судом 26 січня 2022 року за вх. № 2031, за яким просив відмовити позивачу в задоволенні позову, зазначивши на обґрунтування заперечень, що 23.09.2021 року ним, поліцейським роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М. винесено постанову серії ГАБ №122935 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за те, що ОСОБА_1 цього дня близько 12 год.30 хв. у м. Кременчуці по вул. Київській, 7 перебував в громадській будівлі без засобів індивідуального захисту, а саме: маски, респіратора, що закриває ніс та рот, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, просив прийняти до уваги, що в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він перебував у громадській будівлі, а саме: в приміщенні відділення поліції без одягненого засобу індивідуального захисту, що закриває ніс та рот. Водночас доводи позивача, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсним обставинам, факту вчиненого правопорушення не спростовують, на підставі чого передумови для скасування постанови та звільнення позивача від адміністративної відповідальності, - відсутні. Крім того, зазначив, що твердження ОСОБА_1 в адміністративному позові, що винесення поліцейським оскаржуваної постанови «є помстою за блогерську та журналістську діяльність позивача» є неприйнятними та необґрунтованими суб`єктивними судженнями позивача, а доводи, що «наявність пошкодженої маски або відсутність маски у особи, яка перебуває у приміщенні державної установи, куди звернувся позивач за допомогою, не є підставою притягнення до адміністративної відповідальності» свідчать про хибне тлумачення позивачем норм чинного законодавства. Доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку особи дотримуватися обмежувальних протиепідемічних заходів. Жодних доказів в підтвердження доводів, викладених в адміністративному позові, доказів на спростування обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а також доказів факту відсутності вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП до позовної заяви, в порядку ч. 4 ст. 161 КАС України, позивачем не додано.

Зазначив, що за допомогою відеокамер, закріплених на одязі поліцейських, зафіксовано, як23.09.2021 року під час несення служби у м. Кременчуці, перебуваючи в приміщенні відділення поліції по вул. Київській, 7, до вказаної громадської будівлі завітав позивач без вдягнутих засобів індивідуального захисту, що закривають ніс та рот, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, при цьому, даними відеозаписами спростовуються пояснення позивача в позовній заяві щодо обставин події притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки на момент відвідування відділення поліції ОСОБА_1 про необхідність надання йому допомоги працівниками поліції та про будь-яку причину свого перебування в громадській споруді не повідомляв, поводив себе зухвало, висловлював численні образи в бік поліцейських. Жодних доводів щодо відсутності засобів індивідуального захисту (пошкодження, відсутності коштів, тощо) не наводив (файли ; ). Впродовж всього часу спілкування з ОСОБА_1 вчиняти адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП позивач не припинив, що свідчило про неусвідомлення ним протиправності своїх дій в сфері громадської безпеки, що, в свою чергу, створює підвищену суспільну небезпеку таких дій як для самого себе, так і для оточуючих. Позивача було попереджено про вчинення ним правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2ст. 44-3 КУпАП. На вимогу особи надати йому захисну маску, було повідомлено про відсутність законодавчо встановленого обов`язку працівників поліції забезпечувати фізичних осіб засобами індивідуального захисту.Таким чином, враховуючи факт вчинення позивачем адміністративною правопорушення, усні пояснення позивача, було з`ясовано всі фактичні обставини та прийнято правомірне рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП.Позивача було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою (файл ), порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Письмові пояснення по факту вчиненого правопорушення, а також жодних доказів на дотримання норм законодавства, в порядку ст. 268 КУпАП, на місці розгляду справи позивач, - не надавав. Усне клопотання ОСОБА_1 щодо користування правовою допомогою було задоволено та повідомлено, що особа може реалізувати дане право, зокрема, за допомогою телефону, на що позивач повідомив, що телефонує адвокату, тобто отримав правову допомогу засобами телефонного зв`язку, при цьому, поведінка позивача була направлена на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Постанову оголошено позивачу негайно після розгляду справи та надано її копію (файл ), крім того, оскаржувана позивачем постанова містить відомості, встановлені ч.2 ст.283 КУпАП, а саме: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідачі батальйон патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції про дату та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, клопотання, відзив на позов до суду не надходили.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Рогульченко І.А. подана відповідь на відзив, яка зареєстрована судом 31 січня 2022 року за вх. № 2327, за змістом якої на відеозаписі, наданому відповідачем інспектором ОСОБА_2 , зафіксовано, що ОСОБА_1 , зайшовши до приміщення ВП у м. Кременчук, виявив там інших відвідувачів та поліцейських, які перебували у приміщенні без засобів індивідуального захисту. На відео, відзнятому нагрудною камерою поліцейської, що також перебувала у приміщенні, видно, як остання підходить до іншого співробітника поліції та просить його зайти до кабінету, мотивуючи це тим, що він без маски, «...а тут цей блогер», що повністю спростовує твердження відповідача про відсутність переслідування позивача з огляду на його блогерську та журналістську діяльність. Поряд з цим, доказом переслідування позивача за його активну діяльність у складі ГО «Кропивницький дорожній контроль» і є винесення неправомірної постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, за весь час відеозйомки відносно інших осіб, які знаходились в приміщенні Відділу поліції без засобів індивідуального захисту постанови не виносились. Крім того, позивачеві не було надано можливості скористатися професійною правничою допомогою адвоката. При спробі позивача здійснити телефонний дзвінок та реалізувати своє право на конфіденційну розмову з адвокатом, відповідач ОСОБА_2 створив уяву розгляду справи, здійснюючи її розгляд перед зачиненим автомобілем позивача, тим самим, розгляд справи відбувався для автомобіля позивача, відеозапис чого знаходиться на диску, наданого відповідачем.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги поданий відповідачем поліцейським взводу роти БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М. відзивна позов, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 вересня 2021 року поліцейський взводу роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції Яровий В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, виніс постанову серії ГАБ №122935 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 23 вересня 2021 року о 12 год. 30 хв. в м. Кременчук по вул. Київська, 7, в приміщенні відділу поліції, ОСОБА_1 знаходився в громадському місці без засобів індивідуального захисту, а саме: маски респіратору, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП.

На підтвердження вини позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.44-3 КУпАП відповідачем, разом з відзивом на позовну заяву, надано суду компакт-диск DVD-R з відеофайлами.

Позивачем ОСОБА_1 оскаржується правомірність винесеного відповідачем поліцейським взводу роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М., як службовою особою суб`єкта владних повноважень рішення у формі постанови серії ГАБ №122935 від 23 вересня 2021 року.

Відповідно до ст.49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Так, одним із основних прав людини є право громадянина на охорону здоров`я та реалізація цього права має перешкоди, що зумовлено введенням деяких обмежень із метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19).

Статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з 12.03.2020 року на усій території України було встановлено карантин, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», та від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, строк дії карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 №392 та від 22.07.2020 №641, з урахуванням змін, внесених постановами КМУ №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, №1336 від 15.12.2021, продовжено до 31.03.2022.

При цьому, разом з введенням карантинних обмежень 17 березня 2020 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)» було встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, а Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено ст.44-3 (Порушення правил щодо карантину людей).

При цьому, об`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, - є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Правову основу регулювання суспільних відносин в зазначеній сфері становлять Основи законодавства України про охорону здоров`я, Закони України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)».

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні правил щодо карантину людей.

Суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути як громадянин, який на момент вчинення адміністративного правопорушення досяг 16-річного віку та є осудним, так і посадова особа.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується у формі умислу.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання коронавірусної хвороби (COVID 19), який було прийнято 06 листопада 2020 року №1000-ІХ, набрав чинності 21 листопада 2020 року, статтю 44-3 КУпАП було доповнено частиною другою, за якою передбачена адміністративна відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Також зазначеним Законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч. 1 ст. 222 КУпАП, після цифр "44" словами і цифрами "частина друга статті 44-3". Відповідно до вказаних змін, які набрали чинності 21.11.2020, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч .2 ст. 44-3 КУпАП.

При цьому, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ч.2 ст.44-3 КУпАП є місце його скоєння: громадські будинки, споруди, громадський транспорт.

В законодавстві чітко не визначено, що таке громадські будинки та споруди, однак в державних будівельних нормах України від 2019 року міститься таке визначення: громадські будинки та споруди - загальна назва будинків і приміщень, які призначені для розміщення закладів, підприємств, організацій, які надають послуги фізичним особам (населенню) або юридичним особам (громаді та державі), наприклад, магазини, торговельні центри, магазини, бібліотеки, музеї, лікарні, університети, спортзали, церкви, державні установи тощо.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судом відзначається, що ст.44-3 КУпАП є бланкетною, оскільки не містить переліку конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, а фактично відсилає до інших нормативно-правових актів, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний пункт (статтю, частину, пункт, підпункт) нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи у сфері карантину.

Тобто, у даному випадку, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим, та за відсутності посилання на конкретний нормативно-правовий акт, конкретні правила і норми, які регулюють відносини та якими передбачено правило поведінки та порушене особою, - відповідальність не настає.

У постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №122935 від 23.09.2021 відсутнє посилання на те, які саме конкретні пункти постанови Кабінету Міністрів України порушено позивачем ОСОБА_1 .

Крім того, порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з дослідженого судом відеозапису встановлено, зокрема (відео файл , час запису з 12:13:18), що в приміщенні перебувають працівники поліції в захисних масках, які закривають ніс та рот, та двоє осіб, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або ж захисних масок, які б закривали ніс і рот, при цьому, працівники поліції спілкуються з зазначеними особами, не повідомляючи їх про необхідність, обов`язковість одягнути засіб індивідуального захисту, в подальшому, один з працівників поліції повідомляє зазначеним особам, що ведеться відео зйомка (відеофіксація). На наступному відео файлі (час на відео 12:23:14), з перервою в 10 хв. після початку фіксації попереднього відео, з`являється інспектор поліції ОСОБА_2 і саме він повідомляє одній з осіб про те, що вона знаходиться в громадському місці без засобу індивідуального (захисту) маски, попереджає про обов`язковість вдягнення захисної маски, на що особа зазначає, «відповідно до якого Закону визначено, що місце, де він перебуває, є громадським», та що у нього захисної маски при собі не має та попросив інспектора поліції дати йому захисну маску, на що інспектор поліції зазначив «можна, беріть», після чого відразу повідомив, що «оскільки правопорушення не усунуто, то зараз буде проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 » та о 12:24:20 інспектор поліції Яровий В.М. як він повідомив «розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення», роз`яснив особі права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, на що ОСОБА_1 , запитавши «чи вже відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення», та отримавши ствердну відповідь, заявив клопотання про його право на правову допомогу і бажання такою правовою допомогою скористатися, на що інспектор поліції Яровий В.М. відповів, - «дзвоніть», після чого, вийшовши разом з особою, відносно якої проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення на вулицю, о 12:24:38 продовжив розгляд справи на вулиці, повідомивши, що «ним розпочинається розгляд справи про адміністративне правопорушення», в свою чергу особа, відносно якої розглядалася справа про адміністративне правопорушення, сів в автомобіль на водійське сидіння, зачинившись в автомобілі, інспектор поліції, в свою чергу, продовжив розгляд справи про адміністративне правопорушення, та о 12:25:00 закінчив розгляд справи про адміністративне правопорушення, повідомивши особі, відносно якої справа про адміністративне правопорушення розглядалася, що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-2 КУпАП.

В свою чергу, суд зауважує, що оскаржувана постанова винесена за ч.2 ст.44-3 КУпАП, крім того, в оскаржуваній постанові від 23.09.2021 року не міститься будь-якого посилання на вказаний відеозапис як на доказ вчинення адміністративного правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами статті 74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення та аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.

Будь-яких інших належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 44-3 КУпАП, - матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, яка встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), встановлено, зокрема, Розділом IV Інструкції порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, який визначає, що :

1. Розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП .

2. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених статтею 247 КУпАП.

3. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП. У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

4. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

5. Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

6. Уповноважені посадові особи органів поліції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до статті 278 КУпАП вирішують такі питання: чи належить до їх компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів.

7. Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

8. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7). Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 8), на якому проставлено відповідні серію і номер.

10. При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

11. У справі про адміністративне правопорушення посадова особа органу поліції, яка її розглядає, відповідно до статті 284 КУпАП виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Поряд з цим, в порушення вимог ст.268 КУпАП та вимог зазначеної Інструкції 06.11.2015 року №1376, розгляд справи в порядку ст.279 КУпАП не проводився, позивач ОСОБА_1 був позбавлений права заявляти клопотання і користуватися юридичною допомогою адвоката, а так само не був ознайомлений з доказами, більш того, оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази, визначені ст.251 КУпАП, вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, на підставі чого суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 122935 від 23 вересня 2021 року, винесена відповідачем - поліцейським взводу роти БППв м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М. відносно ОСОБА_1 не містить беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про порушення відповідачем - поліцейським взводу роти БППв м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Яровим В.М. порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідком якого стало винесення оскаржуваної позивачем постанови серії ГАБ №122935 по справі про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

При цьому, щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №122935 від 23 вересня 2021 року, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого з Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліціїна користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу роти БПП в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Ярового Віктора Миколайовича, батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАБ №122935 по справі про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2021 року, винесену поліцейським взводу роти БПП в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Яровим Віктором Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції (Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова