Справа № 592/5869/24
Суддя: Катрич О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/5869/24
Провадження №2-а/592/83/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом представника позивача Ємельяненка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Сумській області Клименко Аліни Михайлівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача свої вимоги мотивує тим, що 01.04.2024 відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає зазначену постанову незаконною у зв`язку з тим, що інспектор виніс постанову з порушенням норм КУпАП, вказуючи, що 08.03.2024 року о 15 год. 23 хвилини ОСОБА_1 рухався по проспекту Михайла Лушпи в напрямку вул. Івана Сірка та перетнув регульований пішохідний перехід в момент зміни миготливого зеленого на жовтий сигнал світлофора, після чого автомобіль Позивача було зупинено екіпажем патрульної поліції. На слушне запитання водія щодо причини зупинки автомобіля, відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію», інспектор поліції пред`явила Позивачу обвинувачення у порушенні Правил дорожнього руху та скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто «проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора». Позивач виправдано попросив докази порушення Правил дорожнього руху, на що поліцеська запросила пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ, а також поліс обов`язкового страхування цив.-прав.відповідальності власників наземних ТЗ. Під час розгляду справи на місці Позивач наполягав на демонстрації доказів порушення ПДР, але таких доказів надано не було. Поліцейська інспекторка, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , попередньо роз`яснивши права водія, почала розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці. Позивач, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, скористався своїм правом при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката і заявив клопотання про перенесення розгляду справи. Таким чином, розгляд справи було перенесено на 15 березня 2024 року, на 15 годину 30 хвилин за адресою: м. Суми, вул. Білопільський Шлях, 18/1.

15 березня 2024 року о 15 годині 30 хвилин розгляд справи відбувся на оглядовому майданчику біля адміністративної будівлі патрульної поліції, бо в м. Суми в цей час тривала повітряна тривога. На вмотивоване прохання Позивача продемонструвати докази порушення ПДР поліцейська інспекторка зі свого мобільного телефону пред`явила відеозапис, як автомобіль Позивача перетинає стоп-лінію на червоний (заборонений) сигнал світлофора. Позивач не заперечуючи, на місці оплатив адміністративне стягнення за накладеною постановою серії ЕНА № 1665082 від 15.03.2024 року за допомогою мобільного банківського терміналу, який є на оснащенні поліцейського патруля. Документом, який підтверджує сплату, є роздрукований терміналом чек (копія додається). Але на цьому розгляд справи, як виявилося, не закінчився. Поліцейська інспекторка, ст.лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомила, що вона має намір скласти ще одну постанову на водія за те, що він не пред`явив посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цив.- прав.відповідальності власників наземних ТЗ. У зв`язку з цим, адвокат клопотав про відкладення розгляду справи на інший день для ознайлмдення з матеріалами справи тощо.

01 квітня 2024 року розгляд справи знову ж таки відбувся на оглядовому майданчику біля адміністративної будівлі патрульної поліції, бо в м. Суми в цей час тривала повітряна тривога. І знову ж таки, жодних доказів вчинення правопорушення не було пред`явлено. Не зважаючи на заперечення адвоката, що закон передбачає об`єднання справ за кожним порушенням в одну справу і застосування санкцій лише за найбільш серйозне порушення згідно ч.2 ст.36 КУпАП, і, мабуть, намагаючись виконати показник за кількістю складених постанов, поліцейська інспекторка, ст.лейтенант поліції ОСОБА_2 , висловивши протилежну думку, що справи розглядаються в різні дні, і, отже, - різні постанови, склала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1798701 про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн. Отже, враховуючи вищесказане, розгляд справи 08.03.2024 року (на місці вчинення правопорушення), відкладення розгляду справи на 15.03.2024 року і на 01.04.2024 року (за місцем розташування органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України) це той самий розгляд справи. Відповідно до ст.223 КАСУ якщо розгляд справи було відкладено, провадження у справі продовжується зі стадії, на якій розгляд справи було відкладено. У випадку відкладення розгляду справи під час її розгляду по суті, може початися розгляд справи по суті спочатку. Таким чином, твердження поліцейської інспекторки щодо «різні дні різні справи» є хибним і не відповідає чинному законодавству України. Беручи до уваги той факт, що Позивач 15.03.2024 року оплатив стягнення в межах санкції, установленої за більш серйозне правопорушення (510,00 грн.), то накладення стягнення з меншим стягненням (425,00 грн.) є незаконним.

Враховуючи викладене, просить постанову інспектора 1 бат. 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Сумській області, ст.лейтенанта поліції Клименко Аліни Михайлівни серії ЕНА № 1798701 від 01.04.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене част.1 ст. 126 КУпАП, - визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 закрити. Здійснити розподіл судових витрат, передбачених ст. 139, ст. 134 КАС України.

Позивач та його представник- адвокат Ємельяненко С.В. про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч.1 ст.205 КАС України, суд розглянув справу без їх участі.

Представник відповідача 2-Колесник В.О. надала відзив, в якому вважає заявлені вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

08.03.2024 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Суми. 08.03.2024 року близько 13 год. 24 хв. в м. Суми проспект Михайла Лушпи поблизу будинку № 8, було зупинено транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER номерний знак НОМЕР_1 водій, керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на жовтий забороняючий сигнал світлофора, зафіксовано на реєстратор Xiaomi Yi Car DVR , чим порушив вимоги п 8.7 ґ Правил дорожнього руху. ОСОБА_2 керуючись ч. З ст. 18, ст. 32, ст. 35 Закону підійшла до Позивача, відрекомендувалась, пояснила підставу зупинки транспортного засобу, попросила надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб відповідно до п. 2.4 а ПДР України. Однак на законну вимогу поліцейського Позивач не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційному документі на транспортний засіб, що зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Motorola Solutions моделі Video Badge VB-400 VB-440-64-KF-N № 471112 Clip 0- 13:36. Інспектор повідомила водія, що за такі його дії передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_2 роз`яснила Позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Позивач скористався своїми правами та заявив клопотанні про перенесення розгляду справи у зв`язку з бажанням скористатися правовою допомогою.

Під час вирішення питання про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 враховано відеозапис правопорушення та вимоги ст. 36 КУпАП. 01.04.2024 року розглянувши матеріали адміністративної справи, ОСОБА_2 винесла Постанову серії ЕНА № 1798701 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Твердження Позивача, що він не зобов`язаний пред`являти документи поліцейському після зупинки вважає помилковими. Наведені положення п. 2.4 а «Правил дорожнього руху» зобов`язують водія пред`явити поліцейському посвідчення водія тощо. За невиконання таких обов`язків передбачена відповідальність положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП. Щодо витрат на правову допомогу, представник заперечує відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України. (а.с. 30-38)

Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором 1 батальйону 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 від 01.04.2024 року відповідачем на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП: « 08.03.2024 року о 13 год. 24 хв., м. Суми, проспект Михайла Лушпи, 8 водій не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування відповідної категорії, що зафіксовано на відеореєстратор Motorola solutions vb400, чим порушив п.2.4.а ПДР «Керування ТЗ особою, що не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цив.-прав.відповідальності власників наземних ТЗ» (а.с. 11)

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії; реєстраційний документ на ТЗ; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.

За приписами п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки необхідні документи, зазначені у п. 2.1 ПДР, серед яких посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки вищевказані документи, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Саме за частиною 1 ст. 126 КУпАП і була складена постанова від 01.04.2024 року, яка і оскаржується. (а.с.11)

Так, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що інспектором патрульної поліції, який виніс оскаржувану постанову, ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, був зупинений у зв`язку із порушенням ПДР, а саме 08.03.2024 року о 15 год. 23 хвилини ОСОБА_1 рухався по проспекту Михайла Лушпи в напрямку вул. Івана Сірка та перетнув регульований пішохідний перехід в момент зміни миготливого зеленого на жовтий сигнал світлофора. Після цього, інспектор пояснила причину зупинку та здійснила вимогу пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс страхування .

Водій почав сперечатися із поліцейською, стверджуючи, що нічого не порушував і почав вимагати докази, на що остання пояснила, що відсутня технічна можливість ознайомлювати водіїв з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів на місці зупинки транспортних засобів За таких обставин, ОСОБА_1 з власних міркувань вважав, що вправі не надавати поліцейській для перевірки посвідчення водія. Але з такою позицією позивача та його представника суд не погоджується з огляду на наступне. (а.с.40)

Як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 25.03.2019 (справа №127/19283/17): Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі і та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи."

Отже у цій справі колегія суддів Верховного Суду виходила з того, що виконання водієм вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів є самостійним обов`язком водія, який не залежить від правомірності чи неправомірності інших дій правоохоронця.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 по справі №686/11314/17.

Отже, у цій справі колегія суддів Верховного Суду виходила з того, що виконання водієм вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів є самостійним обов`язком водія, який не залежить від правомірності чи неправомірності інший дій правоохоронця»

Також важливим є висновок Верховного Суду у справі № 537/744/17 де зазначено, що диспозиція частини 1 статті 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред 'явила для перевірки відповідні документи.

Тобто, у даній ситуації, той факт, що поліцейська на місці зупинки не пред`явила водію доказ вчинення ним порушення, зафіксованого на нагрудний відеореєстратор, зовсім не означає, що його безпідставно зупинили, така позиція позивача є помилковою і не узгоджується із нормами чинного законодавства, а саме відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України поліцейський мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Більш того, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє по теперішній час. Згідно статті 32 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено перевірку документів особи.

Судом встановлено, що відносно позивача 15.03.2024 року виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення ПДР України, яку він виконав та сплатив штраф у сумі 510 грн. (а.с. 10)

Відповідно до ч.1, 2 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи положення вказаної вище статті кодексу, суд вважає, що є слушними доводи представника позивача про те, що всупереч ч.2 ст. 36 КУпАП інспектор поліції склала дві різних постанови та наклала два адміністративних стягнення у виді штрафу, оскільки 08.03.2024 року відбулася одна подія- водій був зупинений за порушення ПДР і одночасно йому пред`явлено вимогу про пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Так як в ході розгляду справи підтвердилися два правопорушення, вчинених ОСОБА_1 і які одночасно розглядалися однією посадовою особою інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , то стягнення повинно бути накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.2 ст.122 КУпАП.

Не може суд прийняти до уваги ті доводи представника відповідача про те, що у різні дні розглядалися справи про адміністративні правопорушення, а тому і дві постанови були винесені із застосуванням штрафу, так як вбачається, що два адміністративні правопорушення були вчинені в один день- 08.03.2024 року, потім за клопотанням адвоката розгляд справи відклався на 15.03.2024 року, і в цей день з невідомих причин інспектор поліції, встановивши про те, що позивач вже 08.03.2024 не пред`явив їй для перевірки документи, складає постанову за ч.2 ст.122 КУпАП, яку виконує позивач. А потім повідомляє про свій намір скласти ще одну постанову. Такі дії, на думку суду, не узгоджуються із чинним законодавством, 15.03.2024 року вона повинна була відразу повідомити водія про намір притягнути його до відповідальності за ч.2 ст.122 та за ч.1 ст.126 КУпАП, у постанові прописати дві фабули цих правопорушень, та накласти одне адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Якщо ж представник позивача попросив би відкласти розгляд справи на інший день і у разі задоволення його клопотання, то тоді 01.04.2024 року потрібно було поступити аналогічно, а не в різні дні складати дві постанови, бо фактично інспектор поліції одночасно розглядала кілька адміністративних правопорушень вчинених в один день і час.

Так, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п. 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи конкретні встановлені обставини у даній справі, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.134, ч. 1 ст. 139 КАС України стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 1800 грн., які поніс позивач у зв`язку із зверненням до суду, залученням адвоката, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору, Договором № 14/03-24 від 14.03.2024, Актом № 1 прийому-передачі виконаних робіт, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 54 від 14.032024. (а.с. 8-10,19)

Керуючись ст.ст. 36, 126, 245-246, 251, 258, 280, КУпАП, Правилами дорожнього руху України ст.ст. 2, 6-11, 72-77, 139, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача Ємельяненка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 батальйону 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Сумській області, ст.лейтенанта поліції Клименко Аліни Михайлівни серії ЕНА № 1798701 від 01.04.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 1800 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич