Справа № 120/7889/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 120/7889/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул.28 Армії, буд. 6, м.Херсон,73036), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул.Смілянська,23, м.Черкаси, Черкаська область, 18000) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області,за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () № 81 від 24.05.2024 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у переведенніна пенсію за віком з 17.05.2024 згідно Закону України "Про державну службу";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () з 17.05.2024 призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України№3723-ХІІ від 16.12.1993 "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків суми заробітноїплати, зазначеної у довідках №247-03.01-29 від 16.05.2024 та №248-03.01-29 від16.05.2024, виданих Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, з урахуванням виплачених сум пенсії;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що проведення перерахунків пенсій, призначених згідно з Законом України «Про державну службу», чинним законодавством не передбачено. Відповідно доприкінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII перехід на пенсію як державному службовцю можливий лише за документами, вже наявними в електронній пенсійній справі, за якими раніше було розраховано пенсію за Законом України «Про державну службу». Вважає, що відповідачі порушуючи закон відмовили у такому перерахунку.

Згідно п.2 ч.1 ст.29 КАС України, Вінницький окружний адміністративний суд 24.06.2024 року виніс ухвалу про передачу справи за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

23.07.2024 року адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа №120/7889/24 передана на розгляд головуючому судді Єфіменко К.С.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року прийняти до свого провадження та відкрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській областінадійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову вказавши на його безпідставність. Зокрема зазначивши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправних дій щодо Позивачки недопущено, оскільки жодних рішень стосовно заяви ОСОБА_1 ,Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області не приймалось. Відповідно до принципу екстериторіальностівідповідне рішення приймалось Головним управлінням Пенсійного фондуУкраїни в Черкаській області.

Від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову вказавши на його безпідставність. Зокрема зазначивши, щоГоловним управлінням Пенсійного фонду Українив Черкаській області прийнято законне та обґрунтоване рішення від 24.05.2024 № 81 провідмову у переході із пенсії призначеної відповідно до Закону № 1058-IV напенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.05.2002 року перебуває на обліку в Головному управлінні та отримувала пенсію призначену відповідно до вимог Закону України Про державнуслужбу №3723-XII від 16.12.1993 (далі Закон 3723).

З 01.03.2019 ОСОБА_1 автоматично, без її звернення, переведено на пенсію за віком за матеріалами пенсійної справи відповідно до пункту 4-7 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-ІVвід 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Позивач 17.05.2024 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду Україниіз заявою щодо переходу на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивачкою до заяви від 17.05.2024 про переведення на інший вид пенсії згідно зЗаконом №889, з метою здійснення перерахунку пенсії, долучено довідку №247-03.01-29 від 16.05.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державногослужбовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку №248-03.01-29 від 16.05.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсіїособі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорійпосад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посадидержавної служби, видані Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації.

За принципом екстериторіальності звернення Позивача розглядалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

За результатами розгляду вищевказаної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення від 24.05.2024 № 81 про відмову у переході на пенсію відповідно доЗакону України "Про державну службу".

Вказане рішення обґрунтовано тим, що в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні необхідні документи, згідно яких заявниця отримувала пенсію по Закону України «Про державну службу» до 01.03.2019 (автоматичного переведення на пенсію за віком відповідно до пункту 4-7 Закону), дляобрахунку пенсії на даний час.

До заяви ОСОБА_1 додала нові довідки про заробітну плату станом на квітень та травень 2024 року. Перерахунки пенсій державним службовцям Порядком № 622 та чинним законодавством не передбачені.

Позивач вважає відмову відповідача протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" (далі - Закон №3723).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі-Закон № 889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Суд, відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норма права, викладені у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 580/3805/22, які полягають у такому.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Спірні правовідносини в цій справі стосуються переведення позивачки з одного виду пенсії - за віком відповідно до Закону № 1058-IV на інший вид - пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, а наявність правових підстав для переведення позивачки на пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ пов`язана виключно з дотриманням вимог, визначених пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Крім того, а ні Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, а ні стаття 37 Закону № 3723-ХІІ не містять обмеження щодо неможливості призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ особам, яким до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону № 889-VIII) призначалась пенсія відповідно до Закону № 3723-ХІІ. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у позивачки права на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ, з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства, висновків щодо застосування норма права, викладених у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 580/3805/22, суд вважає безпідставним висновок Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відсутність у позивачки права на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII, з підстави, що за вказаним законом їй вже призначалась пенсія.

У Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не було фактичних та правових підстав для відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії, а у позивача наявні умови, передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ (а саме: досягнення віку, наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу), для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

При вирішенні цього спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії рішенням №81 від 24.05.2024, яке було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України вЧеркаській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності.

Відтак, оскільки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області№ 81 від 24.05.2024 позивачу безпідставно відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, тому на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

На думку суду, оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

З метою належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 17.05.2024 призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ від 16.12.1993 "Про державну службу".

Щодо позовних вимог про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати №247-03.01-29 від 16.05.2024 та №248-03.01-29 від 16.05.2024, виданих Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, суд зазначає наступне.

З аналізу положень Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622можна дійти висновку, що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону УкраїниПро державну службувід 10.12.2015 № 889-VІІІ здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.

Пунктом 1постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3(даліПостанова № 1-3) затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділуXIПрикінцеві та перехідні положенняЗакону України від 10.12.2015 № 889-VIIIПро державну службупенсії відповідно достатті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XIIПро державну службу:

-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як вже суд встановив, позивач до заяви про призначення пенсії від 17.05.2024додав довідки №247-03.01-29 від 16.05.2024 та №248-03.01-29 від 16.05.2024, виданих Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації.

За змістом пункту 4 Порядку № 622 умовами визначення пенсії державного службовця із врахуванням норм абзацу 6 пункту 4 цього Порядку є:

- висловлене особою бажання здійснення розрахунку пенсійних виплат із застосуванням абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622;

- наявність не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- особа на час виходу на пенсію не перебуває на державній службі.

Отже, у спірному випадку позивач підпадає під умови, визначені пунктом 4 Порядку № 622, тому нарахування та виплата пенсії має бути проведена з урахуванням даних, зазначених у довідках №247-03.01-29 від 16.05.2024 та №248-03.01-29 від 16.05.2024.

Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 17.05.2024 ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату пенсії, виходячи з даних, вказаних у довідках про складові заробітної плати №247-03.01-29 від 16.05.2024 та №248-03.01-29 від 16.05.2024, виданих Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок розміру пенсії з урахуванням у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, суд зазначає, що відповідачем перерахунок пенсії позивача ще не здійснено, а тому така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником наданий договір про надання правової допомоги, додаткова угода.

Позивач просить відшкодувати за рахунок відповідачів понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10.06.2024, Договір про надання правової допомоги від 05.06.2024, Акт виконаних робіт від 05.06.2024 на суму 5000 грн., Довідка від 05.06.2024 про сплату витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., Квитанція до прибуткового касового ордеру № 21 від 05.06.2024 на суму 5000 грн.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адвокатом участь в судових засіданнях не приймалася. Судова практика щодо розгляду та вирішення даної категорії справ вже сформована, вивчення законодавчої бази та формування правової позиції не потребували багато часу.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

На підставі вищезазначеного, враховуючи часткове задоволення по суті спору позовних вимог, а також надані представником позивача докази на підтвердження здійснення відповідних витрат, суд вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 3000 грн. (три тисячі гривень), які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул.28 Армії, буд. 6, м.Херсон,73036), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул.Смілянська,23, м.Черкаси, Черкаська область, 18000) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () № 81 від 24.05.2024 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у переведенні на пенсію за віком з 17.05.2024 згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон,73036, 7) призначити з 17.05.2024 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 )пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату пенсії, виходячи з даних, вказаних у довідках про складові заробітної плати №247-03.01-29 від 16.05.2024 та №248-03.01-29 від 16.05.2024, виданих Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (Україна, 18000, Черкаська, обл., місто Черкаси, ВУЛИЦЯСМІЛЯНСЬКА, будинок 23, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко