Справа № 340/4856/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення без розгляду частини позовних вимог

та продовження розгляду справи

27 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/4856/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Міщенко Л.Г., звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку та призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 31 березня 2011 року;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області перерахувати та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю, відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме - для інвалідів третьої групи не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 31 березня 2011 року, із врахуванням вже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 (надалі позивач) посилався на те, що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та особи з інвалідністю 3 групи. З огляду на рішень Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2021 від 07 квітня 2021 року та №7-р(І)/2023 від 13.09.2023 року вважає, що згідно положень статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ має право на отримання пенсії у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства нарахування та виплату пенсій за спірний період відповідач здійснював у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України. Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу основної пенсії по інвалідності в розмірі 8-ти мінімальних пенсій за віком та вважає її протиправною. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У зв`язку пропуском позивачем строку для звернення до суду, суддя ухвалою від 29.07.2024 року залишила без руху позовну заяву та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Так, зокрема позивач подав суду заяву про поновлення процесуального строку (а.с.32-35).

Ухвалою судді від 14.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с.36-37), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

На позовну заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (надалі відповідач) подало відзив із запереченнями проти позову, в задоволені позовних вимогах просив відмовити повністю. Відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також зауважив, що розмір пенсії позивача обраховано відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для його перерахунку відсутні. А ще звернув увагу на передчасність вимог позивача, оскільки останній не звертався до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 54 Закону України №796 та, відповідно, не отримував відмови.

Надаючи правову оцінку вказаному вище суд вважає, що позов в частині позовних вимог належить залишити без розгляду з таких мотивів і підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ від 28.02.1991 року (надалі Закон №796-XII).

05.01.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом від 19.01.2024 повідомило позивача, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами (далі - Порядок № 1210) визначено механізм обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 та 59 Закону №796-XII, та визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Також зазначено, що розрахунок пенсії проведено відповідно норм чинного законодавства та підстав для перерахунку пенсії відсутні (а.с. 15).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій відповідно до статті 54 Закону №796-XIІ, позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно з частинами першою - другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а висловила наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

У даній справі суд не знаходить підстав для відступу від вказаних правових висновків у справі № 510/1286/16-а.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.01.2024 року позивач звернулась до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-р(І)/2023 від 13.09.2023 (а.с. 46).

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом від 19.01.2024 року повідомило позивача що розмір пенсії позивача обраховано відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для його перерахунку відсутні (а.с. 15- зв15).

За змістом позовної заяви, предметом розгляду у цій справі є перерахунок позивачу пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю, відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме - для інвалідів третьої групи не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 31 березня 2011 року.

Суд зазначає, що позивач, отримуючи пенсію щомісяця, знав про її розмір, а також мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про те, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, отримання позивачем листа відповідача від 19.01.2024 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через десять років після перерахунку пенсії за постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 03.10.2011 року у справі №2-а-1581/11, яким зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та провести виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії, як особі інваліду 3 групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії за період з 31.03.2011 по 22.07.2011 включно (а.с. 17-19).

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд звертає увагу на те, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Аналогічні висновки щодо строку звернення до суду, висловлено Верховним Судом у постановах від 16 вересня 2021 року у справі № 560/5412/20 та від 18.05.2023 року у справі № 560/19830/21.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої вказаної статті якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ухвалою судді від 29.07.2024 року позовна заява з підстав пропуску строку звернення до суду, була залишена без руху. На виконання вказаної заяви представник позивача не був обізнаний про наявність положень рішення Конституційного Суду України №7-р(І)/2023 від 13.09.2023 року, та коли позивач дізнався про своє порушене право відразу звернувся до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. А оскільки позивач звернувся за правовою допомогою 22.02.2024 року шестимісячний строк спливає 22.08.2024 року.

Вказана заява представника позивача не містить жодної обставини, яка б унеможливлювала позивачу своєчасно звернутись до суду. А звернення позивача за безоплатною вторинною правовою допомогою 22.02.2024 року не змінює процедуру відліку процесуального строку, а лише свідчить про початок зацікавленості позивача у розмірі своєї пенсії. Отже, вказану заяву суд відхиляє.

Позовна заява направлена Укрпоштою 15.07.2024 року (а.с.16), а відтак, у межі шестимісячного строку звернення до суду позовні вимоги про перерахунок пенсії з 15.01.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання забезпечити виплату різниці між фактично отриманою та призначеною пенсію за період з 31.11.2011 по 15.01.2024 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 31.03.2011 року по 15.01.2024 року залишити без розгляду.

В іншій частині позову продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК