Справа № 280/3949/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 вересня 2024 року (14:25)Справа № 280/3949/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

секретар судового засідання Черченко К.Ю.,

за участю представників: позивача Лисенка Є.А., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі - позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.04.2024 №316/32-00-51-04-03/00130926.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неналежне виконання позивачем вимог податкового законодавства, стосовно своєчасної сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, відбулось не з вини ПАТ«Запоріжжяобленерго», а через дії державного регулятора НКРЕКП, що виключає протиправність діянь позивача, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Несвоєчасна сплата позивачем узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість викликана з об`єктивних обставин, які знаходились поза межами виливу ПАТ «Запоріжжяобленерго», а відтак відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 06.05.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 03.06.2024.

20.05.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 23671), в якому останній позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що за підсумками камеральної перевірки складено акт №259/32-00-51-04-03/00130926 від 22.03.2024, яким встановлено порушення позивачем граничного терміну сплати угодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 339 751 941,05 грн. за період сплати з 04.06.2021 по 22.03.2024. Зазначає, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» в силу невиконання своїх фінансових зобов`язань перед ДП «Енергоринок», які і призвели до виникнення заборгованості перед ДП «Енергоринок» та в подальшому дефіциту обігових коштів для здійснення своєчасної сплати за задекларованими грошовими зобов`язаннями з податку на додану вартість не звільняються платника від фінансової відповідальності. Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДПС України прав, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 КАС України, у судовому засіданні 10.09.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу II ПК України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II ПК України, фахівцями відповідача проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати (перерахування) суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, задекларованих податкових деклараціях від 20.09.2019 № , від 21.10.2019 № , від 20.11.2019 № , від 19.12.2019 №, від 20.01.2020 № , від 20.02.2020 № , від 20.03.2020 №, від 21.04.2020 № , від 19.05.2020 №, від 19.06.2020 № , від 20.07.2020 № , від 19.08.2020 №, від 21.09.2020 № , від 19.10.2020 № , від 20.11.2020 № , від 21.12.2020 № , від 20.01.2021 № , від 22.02.2021 № , від 19.03.2021 № та уточнюючих розрахунках у зв`язку з самостійно виявлених помилок № від 26.08.2020, № від 28.01.2021, № від 28.01.2021.

За результатом проведеної камеральної перевірки складено Акт від 22.03.2024 №258/32-00-51-04-03/00130926, яким встановлено порушення позивачем п.50.1 ст.50, 57.1 ст.57, п.200.2 ст.200, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, а саме порушення граничного терміну сплати угодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 339 751 941,05 грн. (а.с.19-26).

За результатами проведеної перевірки та на підставі висновків Акту перевірки від 22.03.2024 №258/32-00-51-04-03/00130926, відповідачем винесено податкове повідомлення рішення №316/32-00-51-04-03/00130926 від 17.04.2024, яким позивача зобов`язано сплатити штраф за порушення строку сплати грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 33 975 194,05 грн. (а.с.27-28).

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2024 №316/32-00-51-04-03/00130926 звернувся до суду із позовом про його скасування.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 т. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пп. 16.1.3 п.16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

У відповідності до п.36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно п.203.2 ст.203 ПК України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником-податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Узгоджені податкові зобов`язання, задекларовані в податкових деклараціях з податку на додану вартість від 20.09.2019 №, від 21.10.2019 №, від 20.11.2019 №, від 19.12.2019 №, від 20.01.2020 №, від 20.02.2020 №, від 20.03.2020 №, від 21.04.2020 №, від 19.05.2020 №, від 19.06.2020 №, від 20.07.2020 №, від 19.08.2020 №, від 21.09.2020 №, від 19.10.2020 №, від 20.11.2020 №, від 21.12.2020 №, від 20.01.2021 №, від 22.02.2021 №, від 19.03.2021 №, в термін передбачений податковим законодавством сплачені не були.

Згідно з п.50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

26.08.2020 ПАТ «Запоріжжяобленерго» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2020 року № , яким задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 200 грн. та суму штрафу нараховану платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 6 грн., граничний строк сплати по якому припадає на 26.08.2020.

Позивачем в термін передбачений податковим законодавством, а саме 26.08.2020 вказані податкові зобов`язання сплачено не було.

28.01.2021 ПАТ «Запоріжжяобленерго» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2020 року №, яким задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 531 грн. та суму штрафу нараховану платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 16 грн., граничний строк сплати по якому припадає на 28.01.2021.

Також, 28.01.2021 ПАТ «Запоріжжяобленерго» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2020 року №, яким задекларовано позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 2019 грн. та суму штрафу нараховану платником самостійно у зв`язку з виправленням помилки у розмірі 61 грн., граничний строк сплати по якому припадає на 28.01.2021.

Позивачем в термін передбачений податковим законодавством, а саме 28.01.2021 вказані податкові зобов`язання сплачено не було.

Таким чином, ПАТ «Запоріжжяобленерго» порушено п.50.1 ст.50, и.57.1 ст.57, н.200.2 ст.200, п.203.2 ст.203 ПК України при сплаті грошового зобов`язання у розмірі 339 751 941,05 грн.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (зокрема осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 112.1-112.2 ст.112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вживала достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.

При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

Таким чином, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу не можливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.

Отже, відповідальність за скоєння податкового правопорушення, що передбачена, у тому числі, пунктом 124.1 статті 124 ПК України настає лише у разі, коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності, а не навпаки, як помилково вважає відповідач, зазначаючи у відзиві на позовну заяву, що саме платник податків повинен довести обставини на підтвердження того, що затримка сплати узгодженого грошового зобов`язання вчинена ним не умисно.

Позивач зазначає, що в період з лютого 2015 року по квітень 2019 року підприємство практично не отримувало на свої поточні рахунки кошти в обсязі, необхідному для сплати податків, ЄСВ, виплати заробітної плати. Порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ сталось через дії державного регулятора НКРЕКП, які не залежали від підприємства та на які підприємство не мало можливості впливати. За період з лютого 2018 року по березень 2019 pоку внаслідок регуляторних дій НКРЕКП, сума заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками становила від 351 млн.грн., що підтверджується відповідними довідками.

Всього протягом 2016-2019 p.p., внаслідок застосування до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з боку НКРЕКП додаткових щодобових утримань коштів з рахунків, позивачем не отримано на свої поточні рахунки кошти на загальну суму 1 446,2 млн.грн.

Відповідачем на спростування доводів позивача проведено аналіз даних фінансової звітності за звітні періоди 2015 - 2021 р.р., а саме згідно з даними Звіту про рух грошових коштів встановлено залишок коштів на кінець звітного періоду: 2015 рік - 4490 тис. грн; 2016 рік - 5 280 тис. грн.; 2017 рік - 8 821 тис. грн.; 2018 рік - 29 524 тис. грн.; 2019 рік 119 317 тис. грн.; 2020 рік - 95 046 тис. грн.; 2021 рік 218 618 тис. грн.

Також суд погоджується з доводами відповідача, що при наявності скрутного становища, на кінець вказаних періодів обліковувались залишки грошових коштів, які підприємством не були спрямовані на погашення заборгованості перед бюджетом, а саме заборгованості з ПДВ. Також підприємство не здійснювало необхідних заходів, щодо залучення коштів отриманих від банків у вигляді кредитів.

Слід зазначити, що сума ПДВ включена в кінцеву суму тарифу на розподіл електроенергії, що підлягає сплаті споживачами послуг ПАТ «Запоріжжяобленерго». Тарифи затверджуються НКРЕКП без ПДВ, а ПАТ «Запоріжжяобленерго» проводить реалізацію послуг з ПДВ, при цьому ПДВ у розмірі 20% нараховується на всю суму тарифу, і відповідно до приписів п. 44 підрозділу 2 розділу XX ПК України формує свої зобов`язання з ПДВ за касовим методом, тобто по даті надходження грошових коштів на рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Обґрунтованим є доводи відповідача, що сплата за тарифами споживачами відбувається із включенням відповідних сум ПДВ, позивач не може посилатися на відсутність коштів на погашення відповідних податкових зобов`язань, а посилання позивача, що погашення таких зобов`язань не відбулося виключно внаслідок застосування до позивача з боку НКРЕКП додаткових щодобових утримань з коштів з рахунків не є обґрунтованими, та не дає права підприємству не поповнювати електронний рахунок з ПДВ.

Разом з цим, податковим органом було встановлено що ПАТ «Запоріжжяобленерго» отримувало дохід від інших видів операційної діяльності (приєднання до електромереж, сумісний підвіс, опломбування - розпломбування електролічильників та ін.), грошові кошти за оплату яких залишались на поточному рахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Так, згідно даних приміток до фінансової звітності підприємства, наданих ПАТ «Запоріжжяобленерго» на виконання п. 46.2 ст. 46 та 49 ПК України разом з фінансовою звітністю та податковою декларацією з податку на прибуток розмір таких доходів складав: реалізація оборотних активів 2019 рік 534 тис.грн., 2020 рік - 3 215 тис.грн., 2021 рік - 4 246 тис. грн.; дохід від операційної оренди активів 2019 рік - 9 087 тис.грн., 2020 рік - 5 485 тис.грн., 2021 рік - 2 514 тис.грн.; одержані пені, штрафи 2019 рік - 136 801 тис.грн., 2020 рік - 31148 тис.грн., 2021 рік - 15 258 тис.грн.; доходи об`єктів житлово-комунального та соціально-культурного 2019 рік 433грн, 2020 рік 540 грн., 2021 рік 352 грн.; доходи від інших видів операційної діяльності 2019 рік - 106 340 тис. грн., 2020 рік- 192 464 тис.грн., 2021 рік - 225 439 тис.грн.; приєднання до електромереж 2019 рік - 64 993 тис. грн., 2020 рік - 132 845 тис.грн., 2021 рік - 132 594 тис.грн.; сумісний підвіс 2019 рік - 12 937 тис.грн., 2020 рік - 9 697 тис.грн., 2021 рік - 35 436 тис.грн.; опломбування - розпломбування електролічильників 2019 рік - 2 439 тис.грн., 2020 рік - 2 679 тис. грн., 2021 рік - 2 953 тис.грн.; повторне підключення- відключення 2019 рік 1775 тис.грн., 2020 рік - 2 035 тис.грн., 2021 рік 1825 тис.грн., позачергова технічна перевірка приладів обліку 2019 рік - 3 726 тс.грн., 2020 рік - 4 329 тис.грн., 2021 рік - 6 579 тис.грн.; доступ до об`єкта для виконання сумісного підвісу 2019 рік - 7 656тис.грн., 2020 рік 20181 тис.грн., 2021 рік - 5 741 тис.грн.; заміна приладів обліку 2019 рік 929 грн., 2020 рік - 2 371тис.грн., 2021 рік - 2 261 тис.грн.; виклик інженера з тех. аудиту 2019 рік - 2 248 тис. грн., 2020 рік - 4 150 тис.грн., 2021 рік - 4 952 тис.грн.; виклик електромонтера 2019 рік - 2 554 тис.грн., 2020 рік - 6 163 тис.грн., 2021 рік 7154 тис.грн.; реконструкція мереж 2021 рік 15017 тис.грн.; інші 2019 рік - 7 083тис.грн., 2019 рік - 8 014 тис.грн., 2020 рік - 10 927 тис.грн; інші операційні доходи: 2019 рік - 288 855 тис.грн., 2020 рік - 51 771 тис.грн., 2021 рік - 309 956 тис. грн., у тому числі: відсотки банків за користування коштами 2019 рік 120 грн., 2020 рік - 1 082 грн. 2021 рік 325 грн.; оозрахунки за недораховану е/ен. по актам порушення ПРРЕЕ 2019 рік - 43 333 тис.грн, 2020 рік - 38 378 тис.грн., 2021 рік - 41 861 тис.грн.; відшкодування судового збору 2019 рік 1801 грн., 2020 рік 998 грн., 2021 рік 1731 грн., відшкодування збитків, нанесених товариству 2019 рік 755 грн., 2020 рік 640 грн., 2021 рік 2341 грн., повернення держмита, ІТЗ 2019 рік 15 грн., 2020 рік 22грн., 2021 рік 17 грн.

Згідно з п.112.8 ст.112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є:

сплив строків давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення;

вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла у відповідності до індивідуальної податкової консультації, наданої такому платнику податків у паперовій або електронній формі, за умови, що така консультація зареєстрована в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, або до узагальнюючої податкової консультації та/або до висновку об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права, від якого в подальшому було відступлено;

вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла у відповідності до правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи, які в подальшому було змінено за наслідками перегляду Великою Палатою Верховного Суду;

вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів;

вчинення діяння (дії або бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, небанківського надавача платіжних послуг, еквайра, емітента електронних грошей (щодо податкових правопорушень, передбачених статтями 124 і 1251 цього Кодексу).

вчинення діяння (дії або бездіяльності) з вини оператора поштового зв`язку, інформація про якого міститься в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, за умови виконання обов`язку, визначеного абзацом другим пункту 49.6 статті 49 цього Кодексу;

вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою в роботі електронного кабінету і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її/його існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету;

самостійне виправлення платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що містяться у раніше поданих ним податкових деклараціях та розрахунках (уточнюючих податкових деклараціях та розрахунках), за умови сплати самостійно донарахованих податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу (щодо правопорушення, передбаченого пунктом 123.1 статті 123 цього Кодексу).

помилкова сплата платником податків, у тому числі податковим агентом, грошового зобов`язання на інший бюджетний рахунок (без порушення законодавчо визначеного строку сплати податку або узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету). Умовою підтвердження таких обставин є вчинення платником дій, передбачених статтею 43 цього Кодексу, щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань;

вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору);

вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла відповідно до консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, наданої в письмовій або електронній формі, а також до узагальнюючої консультації, зокрема на підставі того, що у подальшому такі консультації були змінені або скасовані;

вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла відповідно до наданого попереднього рішення митного органу про застосування окремих положень законодавства України з питань митної справи, у тому числі в разі, якщо таке рішення в подальшому було відкликано з причин, встановлених пунктами 2, 3 частини сьомої статті 23 Митного кодексу України;

інші випадки звільнення від фінансової відповідальності, передбачені цим Кодексом або Митним кодексом України.

Виходячи з вищенаведеного, постанови НКРЕКП, прийняті в період з лютого 2015 року по грудень 2018 року, що затверджували алгоритм перерахунку грошових коштів на рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго» та щодобові відрахування з рахунків підприємства, не входять до переліку обставин, що звільняють від фінансової відповідальності.

Станом на 04.06.2021 у ПАТ «Запоріжжяобленерго» згідно даних ІКП з податку на додану вартість обліковувався податковий борг у 665 293 709,75грн. у т.ч. за податковими зобов`язаннями 570 722 997,05 грн. та пеню 94 570 712,70 грн.

Згідно п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його, виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Виходячи з вищенаведеного, ПАТ «Запоріжжяобленерго» в силу невиконання своїх фінансових зобов`язань перед ДП «Енергоринок», які і призвели до виникнення заборгованості перед ДП «Енергоринок» та в подальшому дефіциту обігових коштів для здійснення своєчасної сплати за задекларованими грошовими зобов`язаннями з податку на додану вартість не звільняються платника від фінансової відповідальності.

Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає, що відповідач мав правові підстави для формування та надіслання ПАТ «Запоріжжяобленерго» податкового повідомлення-рішення від 17.04.2024 №316/32-00-51-04-03/00130926, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відтак, заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м.Дніпро, пр.Олександра Поля, буд.57; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.09.2024.

Суддя Ю.В. Калашник