Справа № 500/2648/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/2648/24 пров. № А/857/19717/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року, головуючий суддя Мандзій О.П., ухвалене у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільської митниці, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074 від 16.02.2024 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вартість транспортного засобу, на яку посилається митниця не може вважатися вартістю транспортного засобу навіть на дату його придбання позивачем, оскільки у витязі міститься інформація про останню відому ціну продажу датовану груднем 2023 року, в той час як позивач придбав його 12.02.2024 року, що підтверджується рахунком-фактурою, а сам витяг сформований станом на 06.02.2024 року, в період коли позивач обирав пропозиції для купівлі та з`ясовував відомості про пропоновані автомобілі. За таких підстав, вважав рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024 року; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074 від 16.02.2024 року, прийняту Тернопільською митницею.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Тернопільська митниця оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що фактурна вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель: Sprinter; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 згідно рахунка-фактури від 12.02.2024 року № 4/02/S/2024 становить 42700 польських злотих. Згідно даних з Інтернет ресурсу: https://archiwum.allegro.pl/oferta/mercedes-sprinter-i6.html вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 становить 78720 польських злотих станом на 13.12.2023 року.

Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного транспортного засобу у зв`язку з тим, що вартість цистерн зі схожими характеристиками, яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах є вищою за заявлену декларантом. За основу для обрахунку митної вартості товару Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентиф. номер: НОМЕР_1 взято інформацію згідно витягу, наданого декларантом до митного оформлення, 619716 грн, що станом на дату подання митної декларації становить 65 821,4995 польських злотих з додаванням заявлених транспортних витрат 100 (сто) євро, що становить згідно курсу НБУ на дату подання митної декларації 15 263,17 євро або 66 253,29 польських злотих..

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.02.2024 року уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію № 24UA59U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: "Автомобіль вантажний, який був у користуванні: - марка: Mercedes-Benz; - модель: Sprinter; - ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; - модельний рік випуску: 2018; - календарний рік випуску: 2018; - об`єм циліндрів двигуна: 2143 см. куб.; - потужність: 105 кВт; - тип двигуна: дизельний; - колісна формула: 4x2; - загальна кількість місць, включаючи місце водія: 2; - тип кузова: цільно-металевий фургон, без вікон у бокових панелях кузова, додатково обладнаний холодильною установкою - рефрижератор; - повна маса: 3500кг. - призначення: для використання на дорогах загального призначення (приватне користування). Автомобіль має наявні пошкодження після ДТП: пошкоджена права сторона - вмятини по периметру кузова; мятини задніх дверей; пластмасовий правий передній елемент кузова підлягає заміні; заклинення бокових дверей; дефект мотора - періодично загорається чек мотора і тому мотор підлягає повній діагностиці і усуненню несправності; пошкоджено лако-фарбове покриття; потерності оббивки сидінь. Торговельна марка: Mercedes-Benz. Виробник: DAIMLER AG/DE".

Одночасно із митною декларацією надано ряд документів, зокрема для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення: рахунок-фактура (інвойс) №4/02/S/2024 від 12.02.2024 року; декларація про походження товару № PC/AAK 5893331 від 13.02.2024 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 13.02.2024 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 14.02.2024 року; внутрішній договір (контракт) доручення № HTB 063539 від 30.01.2024 року; договір про надання послуг митного брокера № б/н від 12.02.2024 року; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні № 004501748 від 28.01.2020; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 05.03.1996 року; інші некласифіковані документи - заява на посвідчення в МРЕВ від 14.02.2024 року; інші некласифіковані документи - зняття з обліку KI.5410.10.13.2024.BD від 13.02.2024 року; інші некласифіковані документи - довідка № 11/03/2023-66 від 11.03.2024 року; інші некласифіковані документи - історія автомобіля від 14.02.2024 року; інші некласифіковані документи - підтвердження року виготовлення від 14.02.2024 року; інші некласифіковані документи - протокол здачі автомобіля від 12.02.2024 року; інші некласифіковані документи - фото автомобіля від 14.02.2024 року; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів № 0.0..1 від 13.02.2024 року; копія митної декларації країни відправлення № 24PL401010E0049471 від 13.02.2024 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.012.009740-24 від 14.02.2024 року; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № FE 063353 від 13.01.2016 року.

Під час автоматизованого контролю, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" було згенеровано форми митного контролю: "000 Інформаційне повідомлення"; "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів", "210-1 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості"; "911-1 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості". Також, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур.

Уповноваженій особі декларанта було направлено електронним повідомленням вимогу про надання додаткових документів наступного змісту: "Початок консультації з митним органом. У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні прошу відповідно до ч.2 ст.53 МК України надати: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.".

На вимогу митного органу уповноваженою особою позивача додатково не було надано жодного документа та листом від 15.02.2024 року повідомлено митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість, інших додаткових документів не існує та не будуть подані.

За результатами розгляду поданої митної декларації №24UA59U5 від 15.02.2024 року та доданих до неї документів, Тернопільською митницею 16.02.2024 прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2, яким визначено митну вартість імпортованого товару за резервним методом.

Зазначено, що митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 та 3 статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

Декларантом у 31 графі митної декларації заявлено, що транспортний засіб має наявні пошкодження після ДТП: пошкоджена права сторона - вмятини по периметру кузова; мятини задніх дверей; пластмасовий правий передній елемент кузова підлягає заміні; заклинення бокових дверей; дефект мотора - періодично загорається чек мотора і тому мотор підлягає повній діагностиці і усуненню несправності; пошкоджено лако-фарбове покриття; потерності оббивки сидінь, однак документальні підтвердження цих пошкоджень відсутні, а саме: в інвойсі №4/02/S/2024 від 12.02.2024 року не вказані відомості щодо технічних недоліків товару, також жодних висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям на вимогу митного органу декларантом надані не були.

В результаті митного огляду транспортного засобу візуально не встановлено наявність вмятини по периметру кузова на правій стороні; вмятини задніх дверей; пошкодження лако-фарбового покриття; заклинення бокових дверей встановити неможливо без спеціальних знань; дефект мотора (чек мотора на загорається); поверхня оббивки сидінь в нормальному стані.

Інвойс №4/02/S/2024 від 12.02.2024 року містить інформацію стосовно здійснення оплати за товар готівкою та відомості щодо обов`язку покупця понести витрати, пов`язані із транзакцією. Однак, прихідний касовий ордер, касовий чек, платіжний (або банківський) документ, що підтверджує факт оплати за транспортний засіб чи інший документ про прийняття визначеної суми готівки від громадянина до митного оформлення не подавалися.

Декларантом подано до митного оформлення документ під назвою "Історія автомобіля" від 14.02.2024 року, що представляє собою витяг з сайту, в якому зазначена остання відома ціна продажу 619716 грн. станом на 12 місяць 2023 року. Крім того, згідно даного витягу, транспортний засіб не потрапляв у ДТП, як заявлено декларантом, витяг містить хронологію записів технічного стану транспортного засобу.

Фактурна вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель: Sprinter; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 згідно рахунка - фактури від 12.02.2024 року №4/02/S/2024 становить 42700 польських злотих. Згідно даних з Інтернет ресурсу: https://archiwum.allegro.pl/oferta/mercedes-sprinter-i6.html вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 становить 78720 польських злотих станом на 13.12.2023 року.

Отже, Тернопільською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та сумніву митного органу у достовірності всіх складових митної вартості заявленого товару.

У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами подібних (аналогічних) товарів є значно вищою. За основу для обрахунку митної вартості товару Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентиф. номер: НОМЕР_1 взято інформацію згідно витягу, наданого декларантом до митного оформлення, 619716 грн, що станом на дату подання митної декларації становить 65821,4995 польських злотих з додаванням заявлених транспортних витрат 100 (сто) євро, що становить згідно курсу НБУ на дату подання митної декларації 15263,17 євро або 66253,29 польських злотих.

16.02.2024 року прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару, а доводи про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються поданими позивачем документами, що дає підстави для висновку про невідповідність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024 року, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074 від 16.02.2024 року критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 54 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1).

Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною другою статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом).

Відповідно до пункту 1 частиною 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки: 1) числового значення заявленої митної вартості; 2) наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) наявності в поданих документах відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина 4 статті 53 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребуванням додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадках: - якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності; - не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; - не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Як вказано у пункті 2 ч.4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

З наведеного слідує, що правовою підставою для витребування митним органом від декларанта додаткових документів є наявність перелічених у частині 3 статті 53 МК України підстав, про які митний орган зобов`язаний у письмовій формі повідомити декларанта із зазначенням у такому повідомленні конкретних причин за яких заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана на основі поданих ним документів.

Вказана норма законодавства спрямована на те, щоб декларант був обізнаний з недоліками (хибами), які виявлені митним органом та які в свою чергу перешкоджають митному органу підтвердити задекларовану митну вартість товарів за яких декларант мав би реальну можливість їх усунути шляхом подання додаткових документів.

Натомість надані декларанту електронні повідомлення стосовно необхідності подання митному органу додаткових документів не містить відомостей щодо правових підстав для витребування таких документі, переліку відомостей, які відсутні у поданих документах, наявність яких є необхідною умовою для підтвердження числового значення складових митної вартості, визначеної позивачем.

За таким повідомленням декларантом було повідомлено відповідача про відсутність можливості надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, оскільки всі необхідні документи були надані до МД.

Такі дії митного органу не узгоджуються з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України та сприяють тому, що декларант, будучи необізнаним стосовно фактичних причин, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана, позбавляється можливості усунути такі розбіжності (недоліки, хиби) на стадії здійснення митного контролю правильності визначення задекларованої ним митної вартості товарів.

Підсумовуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що на час витребування від позивача додаткових документів, відповідачем не було визначено та не було повідомлено позивача в установленому порядку про наявність хоча однієї із підстав, перелічених у частині третій статті 53 МК України, які могли свідчити про виникнення у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, у зв`язку з чим пов`язується можливість витребування митним органом додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Стосовно ж правових підстав для винесення митним органом рішення про коригування митної вартості, то частина 1 ст. 55 МК України передбачає, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунок митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, саме ці вище перелічені випадки і є правовою підставою, визначеною ст. 55 МК України, для винесення рішення про коригування митної вартості.

Натомість, митний орган під час прийняття рішень про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та про коригування митної вартості товарів, не зазначив які саме відомості (інформація) щодо складових митної вартості були відсутні в документах, наданих позивачем під час митного оформлення, чи які саме розбіжності, неточності містять подані до митного оформлення документи, та які конкретно документи можуть усунути сумніви митного органу. Також відповідачем не наведено обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею в оскаржуваних рішеннях, а лише містяться посилання на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Проте, як зазначено судом вище, відповідач не довів належними доказами обставин відносно наявності у відповідача хоча однієї із підстав, перелічених у частині третій статті 53 МК України, які могли свідчити про виникнення у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, про яку в установленому порядку був би повідомлений позивач, що в подальшому могло б бути правовою підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснено визначення митної вартості імпортованого товару, який застосовано без достатніх на те підстав, та з порушенням порядку визначення митної вартості товару за резервним методом.

З огляду на вказані обставини колегія суддів дійшла висновку, що зміст оскаржених рішень не відповідає вимогам пунктів 2 та 4 ст. 55 МК України та є такими, що прийняті в порушення виключного переліку правових підстав, визначених ч. 6 ст. 54 МК України, за наявності яких відповідач вправі був приймати відповідне рішення.

Враховуючи вищенаведені норми закону та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, про те, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товарів, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Крім цього, згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі №500/2648/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич