Справа № 420/22881/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , в якому просить: визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанової А.М. про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434344, про стягнення з боржника витрат виконавчого збору від 03.07.2024 року ВП №75434344, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП № 75434344, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа №420/1132/23 від 27.05.2024 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд, в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн; та постанови державного виконавця Степанової А.М. про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417, про стягнення з боржника витрат виконавчого збору від 03.07.2024 року ВП № 75434417, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа №420/1132/23 від 27.05.2024 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд, в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.07.2024 року Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на адресу військової частини НОМЕР_1 надіслано для виконання постанови державного виконавця ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434344 про стягнення з боржника витрат виконавчого збору від 03.07.2024 року ВП №75434344, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434344, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа №420/1132/23 від 27.05.2024 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд, в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн, а також постанови державного виконавця Степанової А.М. про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417, про стягнення з боржника витрат виконавчого збору від 03.07.2024року ВП №75434417, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа №420/1132/23 від 27.05.2024 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд, в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Разом з тим, військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою, виконує функції оборони держави, визначені Законом України Про Збройні Сили України. Згідно із довідкою №160/22 військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів, знаходиться на казначейському обслуговуванні та фінансується з державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, позивач вказує, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 року №420/1132/23 (виконавчий лист №420/1132/23 від 27.05.2024 року) в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року підлягає виконанню Державною казначейською службою України у Білгород-Дністровському районі Одеської області.

Судове рішення в зазначеній частині примусовому виконанню не підлягає.

Враховуючи викладене, вищезгадані постанови державного виконавця ВП №75434344, та ВП75434417, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа №420/1132/23 від 27.05.2024 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд, в частині стягнення з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, суперечать вимогам Закону України Про виконавче провадження, порушують права та законні інтереси військової частини НОМЕР_1 .

Так, відповідно до постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417 з військової частини НОМЕР_1 стягується 32000 грн, про стягнення з боржника витрат виконавчого збору від 03.07.2024 року ВП №75434417 в розмірі 32000 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417 в розмірі 269,00 грн та постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434344 в розмірі 150 грн, про стягнення з боржника витрат виконавчого збору від 03.07.2024 року ВП №75434344 в розмірі 150 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434344 в розмірі 269,00 грн, тоді як Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 (відповідно до якого органи Казначейства здійснюють виконання рішень про стягнення коштів з бюджетних установ), стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору не передбачає.

Таким чином, примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 року № 420/1132/23 в частині стягнення коштів тягне за собою понесення військовою частиною НОМЕР_1 додаткових витрат та призводить до збитків державного бюджету.

Крім того, примусове виконання зазначеного судового рішення в частині стягнення коштів може призвести до арешту реєстраційних рахунків військової частини НОМЕР_1 та зриву виконання покладених завдань.

Виконання рішення про стягнення коштів органом казначейства не призводить до блокування реєстраційних рахунків військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою від 07.08.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.09.2024 року о 10:00 год. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №75434344 та ВП №75434417.

У судове засідання, призначене на 16.09.2024 року о 10:00 год., учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст.268 КАС України.

16.09.2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника військової частини.

13.09.2024 року представник відповідача подав до суду заяву про перенесення розгляду справи.

Третя особа про причини неявки суд не повідомила.

Частиною 3 ст.268 КАС України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 року у справі № 420/1132/23, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

03.07.2024 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степановою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75434417 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/1132/23, виданим 27.05.2024 року, про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 (а.с. 38).

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 32000 грн.

03.07.2024 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степановою А.М. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №75434417 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/1132/23, виданим 27.05.2024 року, якою визначено суму мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269 грн. (а.с. 39).

03.07.2024 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степановою А.М. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №75434417, якою стягнуто з військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір в розмірі 32000 грн. (а.с. 40).

Також 03.07.2024 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степановою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75434344 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/1132/23, виданим 27.05.2024 року, про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. (а.с. 41).

Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 150 грн.

03.07.2024 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степановою А.М. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №75434344 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/1132/23, виданим 27.05.2024 року, якою визначено суму мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269 грн. (а.с. 42).

03.07.2024 року державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степановою А.М. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №75434344, якою стягнуто з військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір в розмірі 150 грн. (а.с. 43).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року Про виконавче провадження (далі за текстом - Закон №1404-VIII).

Так, статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч.3 ст.27 вказаного Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно абз. 1 ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ст.42 Закону №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі за текстом Інструкція № 512/5), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Правовими положеннями частини 1 статті 2 Закону України від 05.06.2012 №4901-VІ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - Закон №4901-VI) встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Частиною 1 статті 3 Закону №4901-VI передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону №4901-VI стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (стягувач) звернувся із заявою від 30.07.2024 року, адресованою Управлінню Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області, в якій просив прийняти до виконання виконавчий лист №420/1132/23 від 27.05.2024 року, виданий Одеським окружним адміністративним судом, про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Таким чином, відповідно до приписів ч.2 ст.6 Закону №1404-VIII та 1 статті 3 Закону №4901-VI, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 року №420/1132/23 (виконавчий лист №420/1132/23 від 27.05.2024 року) в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн, підлягає виконанню Управлінням Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області, а не Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Судове рішення в зазначеній частині примусовому виконанню не підлягає.

Отже відповідач протиправно прийняв цю заяву, адресовану до органу ДКСУ, разом з виконавчим документом про стягнення коштів з військової частини НОМЕР_1 , та відкрив за нею виконавче провадження.

Тому постанови, винесені державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степановою А.М. 03.07.2024 року постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №75434344, а також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №75434344 та про стягнення виконавчого збору ВП №75434344 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо постанов державного виконавця від 03.07.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП №75434417 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/1132/23, виданим 27.05.2024 року, про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, суд зазначає таке.

Вказаний виконавчий документ, яким боржника зобов`язано вчинити певні дії (зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів...) не є виконавчим документом про стягнення коштів з військової частини НОМЕР_1 .

Отже, приписи ч.2 ст.6 Закону №1404-VIII та 1 статті 3 Закону №4901-VI на виконавчий документ про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії - не поширюються.

Тому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що в цій частині (зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів...) рішення суду примусовому виконанню не підлягає, оскільки такі твердження не ґрунтуються на законі.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №2540/3203/18 та від 22.01.2021 року у справі №400/4023/19 суд також до уваги не бере, оскільки вони не є релевантними до спірних правовідносин, так як у них йдеться про розмір витрат виконавчого збору при поверненні виконавчого листа без виконання (виконавчий лист про стягнення коштів).

За таких обставин, підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417 суд не вбачає, та в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Вимоги позивача про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ґрунтуються виключно на протиправності, на думку позивача, постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2024 року ВП №75434417.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Отже, постанова від 03.07.2024 року ВП №75434417 про стягнення виконавчого збору є окремими виконавчим документом, про що також зазначено у п.6 цієї постанови, і прийняття зазначеної постанови державним виконавцем передбачено наведеним вище абз. 1 ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII. Отже зазначена постанова про стягнення виконавчого збору є законною. Питання порядку виконання цієї постанови вже регулюється ч.2 ст.6 Закону №1404-VIII, однак це питання не є спірним у даній справі, оскільки до виконання постанова про стягнення виконавчого збору не зверталася.

Щодо постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження слід зазначити, що зазначена постанова лише встановлює витрати виконавчого провадження та не є постановою про стягнення цих витрат.

Згідно приписів наведеної вище ч.4 ст.42 Закону №1404-VIII у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження.

Отже, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження відповідачем ще не виносилася, а у разі її винесення вона також підлягатиме виконанню як окремий виконавчий документ у встановленому законом порядку.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що постанови про стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження відповідають приписам Закону №1404-VIII, вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а тому підстав для їх скасування суд не вбачає. Тому ці вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

Тому в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов від 03.07.2024 року ВП №75434417 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - слід відмовити.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов військової частини НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому стягненню підлягає судовий збір у розмірі 9084 грн. (3028 грн. х 3).

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: вул. Миколаївська, 30, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ), за участю третьої особи - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанової А.М. від 03.07.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП №75434344.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанової А.М. від 03.07.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №75434344.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Степанової А.М. від 03.07.2024 року про стягнення виконавчого збору ВП №75434344.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь військової частини НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 9084 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів