Справа № 580/2939/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2939/24 Головуючий у 1 інстанції: Янківська В.П.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за 1986 рік, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату за 1986 рік, а саме, врахувати заробітну плату за 26.04.1986 року в розмірі 66 карб. 96 коп. з приведенням її до місячної норми, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 01.03.2024 № 27 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за 1986 рік згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату за 1986 рік, а саме врахувати заробітну плату за 26.04.1986 року в розмірі 66 карб. 96 коп. з приведенням її до місячної норми згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що призначення пенсії та її розмір ставляться в залежність від заробітку, фактично отриманого працівником у період його роботи в зоні відчуження, при цьому, саме пенсійному органу постановлено забезпечити здійснення перерахунку пенсії. Апелянт вказує, що на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04.10.2023 за № 2300-0306-8/65794 Державний заклад «Центр спеціалізованої медичної допомоги зони відчуження Міністерства охорони здоров`я України» листом від 13.11.2023 № 01-16/05/206 повідомив, що місцезнаходження МСЧ-126 в період з 26.04.1986: 26.04.1986 - 27.04.1986 - м. Прип`ять; 27.04.1986 - 09.05.1986 - евакуація працівників МСЧ № 126, евакуація хворих стаціонару, евакуація структурних підрозділів. Проте, надати копії підтверджуючих документів про розташування (місце дислокації) МСЧ № 126 з 26.04.1986 до 31.07.1986 немає можливості, у зв`язку з відсутністю первинних документів. Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області обґрунтовано прийнято рішення від 01.03.2024 № 27 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із заробітної плати за період роботи у зоні відчуження, відповідно до довідки від 07.07.2004 № 163, виданої Спеціалізованою медико-санітарною частиною № 16, з приведенням її до місячної норми, у зв`язку з відсутністю первинних документів, що не враховано судом першої інстанції.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно довідки від 19.02.2004 серії МСЕК №028841, ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботою з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, в якій зазначила, що є ліквідатором-інвалідом 1 категорії, учасником ліквідації на ЧАЕС у квітні 1986 року у зоні відчуження та просила перерахувати її пенсію, відповідно до законів України, а всі довідки про заробітну плату, табель і графік містяться у особовій справі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 17.11.2023 №15298-15685/П-03/8-2300/23 на заяву ОСОБА_1 повідомило, що позивач отримує пенсію по інвалідності 3 групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розмір якої обчислено відповідно до статті 54 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», втрата працездатності - 50%. В електронній пенсійній справі наявні документи: довідки про періоди участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 10.09.1991 № 737 та від 13.05.1992 №318, видані Медико-санітарною частиною №1 ЦМСЧ-126, від 11.06.2013 №17, виданої Спеціалізованою медико-санітарною частиною №16. У довідках наявні розбіжності щодо періодів участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження: в довідці №737 зазначено з 26.04.1986 до 27.04.1986 і з 01.08.1986 до 31.08.1986, у довідці №318 зазначено з 26.04.1986 до 27.04.1986, в довідці №17 зазначено 26.04.1986 - 1 день. У довідці про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 07.07.2004 №163, виданій Спеціалізованою медико-санітарною частиною №16, зазначено заробітну плату за один день 26.04.1986. У довідці від 23.03.2023, виданій державним закладом "Центром спеціалізованої медичної допомоги зони відчуження" (правонаступником МСЧ-126), значиться, що табір "Пілот" на базі, якого знаходився здоровпункт "Пілот", у серпні 1986 розташовувався в с. Пісківка Бородянського (місцевість якої не входила в Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці виконувалася у відповідності з зонами небезпеки). У трудовій книжці зазначена робота в медико-санітарній частині №126 м.Прип`ять у період з 01.05.1976 (наказ №31-К від 18.05.1986) до 05.09.1986 (наказ №53-Л від 05.09.1986). Переведення на посаду медсестри терапевтичного відділення №2 з 09.06.1986 (наказ на переведення не зазначений) та завідуючої здоровпункту "Пілот" з 01.08.1986 ( в довідці без наказу і дати на переведення) не зазначено. На запити управління від 04.10.2023 за № 2300-0306-8/65794 та від 09.11.2023 за № 2300-0306-8/74511 надійшов лист від 13.11.2023 за № 01-16/05/206 Державного закладу "Центру спеціалізованої медичної допомоги зони відчуження" про те, що у зв`язку з відсутністю первинних документів немає можливості підтвердити місце дислокації (розміщення) МСЧ № 126 в період з 26.04.1986 до 31.07.1986. Згідно з наданими копіями табелів обліку робочого часу за червень-серпень 1986 року встановлено робота вахтовим методом. Тому, відсутні підстави для обчислення пенсії позивача із заробітної плати за 1 день (26.04.1986).

Не погоджуючись з такою відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі №580/12132/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву ОСОБА_1 від 31.10.2023 про перерахунок її пенсії та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням мотивів суду, вказаних у цьому рішенні.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 580/12135/23, яке набрало законної сили 20.02.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянуто заяву та прийнято рішення від 01.03.2024 № 27, яким відмовлено в перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із даною відмовою, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII закріплено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено види державних пенсії, а саме, за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 49 зазначеного Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст. 10 Закону № 796-XII закріплено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 54 Закону № 796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень.

Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до приписів ст. 57 Закону № 796-XII, для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

На реалізацію повноважень, передбачених статтею 54 Закону № 796-ХІІ, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ (далі - Порядок № 1210).

Згідно п. 1 Порядку №1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 2 Порядку №1210 визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

За приписами Порядку №1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:

1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;

2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;

3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;

4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розмір якої обчислено відповідно до статті 54 Закону № 796-XII.

Так, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зазначило наступне.

У пенсійній справі ОСОБА_2 є довідки про періоди участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 10.09.1991 № 737. від 13.05.1992 № 318, видані Медико-санітарною частиною № 1 ЦМСЧ-126 та від 11.06.2013 № 17, видана Спеціалізованою медико-санітарною частиною №16. У зазначених довідках є розбіжності щодо періодів участі Приходько ВТ. в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, а саме: в довідці № 737 зазначено період із 26.04.1986 до 27.04.1986 та із 01.08.1986 до 31.08.1986, у довідці № 318 - із 26.04.1986 до 27.04.1986. у довідці № 17 - 26.04.1986 (1 день).

Згідно з довідкою від 23.03.2023 № 2, виданій Державним закладом «Центр спеціалізованої медичної допомоги зони відчуження Міністерства охорони здоров`я України», (правонаступник МСЧ-126) табір «Пілот», на базі якого було відкрито здоровпункт « Пілот », в серпні 1986 року розташовувався в лісовому масиві поблизу залізничної станції «Тетерів», с. Пісківка, Бородянського району, Київської області, територія цієї місцевості не входила в «Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці виконувалася у відповідності із зонами небезпеки у підвищеному розмірі в залежності від рівня радіації».

У трудовій книжці ОСОБА_1 зазначено роботу в медико-санітарній частині № 126 м. Прип`ять із 01.05.1976 (наказ №31 -К від 18.05.1986) до 05.09.1986 (наказ № 53-Л від 05.09.1986). Переведення на посаду медсестри терапевтичного відділення №2 з 09.06.1986 (наказ на переведення не зазначений), та завідуючої здоровпункту «Пілот» з 01.08.1986 (в довідці без наказу і дати на переведення) не відображено.

У довідці про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 07.07.2004 № 163, виданій Спеціалізованою медико-санітарною частиною № 16, зазначено заробітну плату за один день - 26.04.1986.

На запит Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04.10.2023 № 2300-0306-8/65794 Державний заклад «Центр спеціалізованої медичної допомоги зони відчуження Міністерства охорони здоров`я України» листом від 13.11.2023 № 01-16/05/206 повідомив, щодо місцезнаходження МСЧ-126 в період з 26.04.1986: 26.04.1986 - 27.04.1986 м. Прип`ять: 27.04.1986 - 09.05.1986 - евакуація працівників МСЧ № 126. евакуація хворих стаціонару, евакуація структурних підрозділів.

Проте, надати копії підтверджуючих документів про розташування (місця дислокації) МСЧ № 126 з 26.04.1986 до 31.07.1986 немає можливості в зв`язку з відсутністю первинних документів.

Враховуючи зазначене, відповідачем прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із заробітної плати за період роботи у зоні відчуження відповідно до довідки від 07.07.2004 №163, виданої Спеціалізованою медико- санітарною частиною № 16, з приведенням її до місячної норми (а.с. 10).

Про вказані обставини відповідачем також зазначено в апеляційній скарзі.

З даного приводу, колегія суддів зазначає, що, згідно трудової книжки ОСОБА_1 , позивач з 01.05.1976 по 05.09.1986 працювала в медико-санітарній частині №126 м. Припять на посаді медсестри дитячого відділення (а.с. 8).

З 20 год.00 хв. 26.04.1986 по 08 год 00 хв. 27.04.1986 (у нічну зміну) безпосередньо приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується табелем використання робочого часу за квітень 1986 року, де в графі «числа місяця» зазначено « 12 н», тобто 12 г один в нічну зміну (а.с. 15).

Крім того, з особистого рахунку № 0259 вбачається, що в квітні місяці позивач відпрацювала додатково 12 годин, за що був нарахований основний оклад « 34-52» (в подальшому, відповідно до довідки № 163 від 04.07.2004р. був зроблений перерахунок на основі листа Мінпраці України № 09-3815 від 22.11.95 р. та постанови Кабінету України № 1492 від 11.12.96р. у зв`язку з чим була надана нова довідка) (а.с. 16).

Також, безпосередня участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідками від 10.09.1991 № 737 та від 13.05.1992 №318, які видані Медико-санітарною частиною № 1 ЦМСЧ-126 та від 11.06.2013 №17, виданої Спеціалізованою медико-санітарною частиною №16 (а.с. 11-12).

Згідно посвідчення від 10.10.2019 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1 ) (а.с. 25).

Відповідно до довідки від 04 липня 2004 року № 163, за роботу 26 квітня 1986 року в зоні відчуження ЧАЕС позивачу нараховано та виплачено 66 крб. 96 коп. (а.с. 14).

Отже, вищевказаною довідкою підтверджено, що позивач знаходилась в зоні відчуження, а також, довідка містить відомості про період перебування та нарахування заробітної плати.

Щодо посилання апелянта на те, що в листі Державного закладу «Центр спеціалізованої медичної допомоги зони відчуження Міністерства охорони здоров`я України» від 13.11.2023 № 01-16/05/206 вказано про неможливість надати копії підтверджуючих документів про розташування (місце дислокації) МСЧ № 126 з 26.04.1986 до 31.07.1986, у зв`язку з відсутністю первинних документів, колегія суддів зазначає на наступне.

Так, органи, що призначають пенсію, мають право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, наданими ОСОБА_1 документами підтверджується нарахована їй у 1986 році заробітна плата, зокрема, за 26.04.1986 року в розмірі 66 карб. 96 коп., судом першої інстанції обґрунтовано зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату за 1986 рік, а саме врахувати заробітну плату за 26.04.1986 року в розмірі 66 карб. 96 коп. з приведенням її до місячної норми згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.