Справа № 200/4196/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року Справа№200/4196/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про: визнання протиправною бездіяльність, яка полягає в неправильному розрахунку розміру пенсії, а саме не застосуванні ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зобов`язання обчислити пенсію позивачу з розрахунку 80% відсотків від його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає в неправильному розрахунку розміру пенсії, а саме не застосуванні ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зобов`язання обчислити пенсію позивачу з розрахунку 80% відсотків від його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.03.2024 року він звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії.

Як вбачається з протоколу розрахунку пенсії розмір пенсії позивача складає 9148,45 грн., при розрахунку пенсії відповідачем застосовано наступні показники 19293,61 * 0.47417 (де 19293,61 - заробітна плата (дохід), визначена відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 0.47417 - коефіцієнт стажу).

Зазначає, що на момент звернення із заявою про перерахунок пенсії, у нього був наявний підземний стаж за Списком 1 у розмірі 15 років 1 місяць 29 днів, у зв`язку із чим, на думку, позивача, розмір його пенсії мав бути розрахований з урахуванням положень Закону України «Про підвищення шахтарської праці», чого пенсійним органом зроблено не було.

Вважає таку бездіяльність протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач 1, не погодившись із позовними вимогами надав відзив на позову заяву, мотивований наступним.

11.03.2024 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України просив відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Не погодившись із позовними вимогами, відповідач 2 надав відзив на позовну заяву, мотивований наступним.

Позивач 11.03.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою, відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV.

За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

З уточнюючих довідок № 01/11-49/3 від 07.03.2024, № 552 від 01.02.2024, № 575 від 07.09.2023, № 702 від 08.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 не виконував роботи на підприємстві у вказані періоди, які зазначає в позовній заяві, та не був безпосередньо зайнятий протягом повного робочого дня на роботах, що дають право на зарахування цих періодів до пільгового стажу за статті 114 Закону № 1058-IV. Також, відсутні пільгові довідки за періоди роботи з 2007 по 2018 рік. Довідка уточнююча пільговий характер роботи за період роботи з 01.01.2022 до 07.03.2024, позивачем не надавалась.

Рішення щодо обчислення пенсії позивачу з розрахунку 80 % відсотків від його заробітної плати (доходу), відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Головним управлінням не приймалося, тому дана позовна вимога є передчасною. Стаж позивача було обчислено на підставі документів, які були надані до заяви про перерахунок пенсії. Жодних рішень щодо прийому чи відмови у прийомі документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не приймало.

У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

11 березня 2024 року позивач звернувся через веб-портал ПФУ із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку стажу позивача форми РС-право, пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 10 років 7 днів.

До пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано наступні періоди: з 26.07.2007 по 31.07.2007, з 01.08.2007 по 30.04.2008, з 01.05.2008 по 02.05.2008, з 07.08.2008 по 10.08.2008, з 18.11.2008 по 30.11.2008, з 01.12.2008 по 07.12.2008, з 16.05.2010 по 31.05.2010, з 13.06.2010 по 16.06.2010, з 24.12.2011 по 19.01.2012, з 20.01.2012 по 31.01.2012, з 01.04.2012 по 02.04.2012, з 10.04.2012 по 11.04.2012, з 12.04.2012 по 18.04.2012, з 01.06.2012 по 04.06.2012, з 27.08.2013 по 02.09.2013, з 03.09.2013 по 15.09.2013, з 03.10.2013 по 18.10.2013, з 24.07.2015 по 27.07.2015, з 28.07.2015 по 03.08.2015, з 12.08.2015 по 15.08.2015, з 30.12.2015 по 31.12.2015, з 12.12.2016 по 20.12.2016, з 21.12.2016 по 27.12.2016, з 08.05.2017 по 22.05.2017, з 23.05.2017 по 29.05.2017, з 25.09.2017 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 02.10.2017, з 05.10.2017 по 26.10.2017, 11.04.2018, з 21.12.2018 по 26.12.2018, з 25.11.2019 по 30.11.2019, з 01.01.2020 по 29.01.2020, з 01.04.2020 по 09.04.2020, з 30.01.2020 по 11.02.2020.

Період та період з 01.01.2022 року по 07.03.2024 року не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судом із записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , позивач:

- з 03.05.2008 року по 23.05.2008 року працював у якості гірника підземного з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем в шахті;

- з 24.05.2008 року по 31.07.2008 року виробнича практика по професії прохідник;

- з 11.08.2008 року по 30.11.2008 року у якості прохідника 5-го розряду підземного з повним робочим днем в шахті;

- з 08.12.2008 року по 01.02.2009 року у якості прохідника підземного 4-го розряду з повним робочим днем у шахті;

- з 08.02.2009 року по 15.05.2010 року у якості прохідника 5-го розряду підземного з повним робочим днем в шахті;

- з 01.06.2010 року по 31.07.2010 року у якості прохідника підземного 4-го розряду з повним підземним робочим днем у шахті;

- з 01.08.2010 року по 19.01.2012 року у якості прохідника підземного 5-го розряду з повним підземним робочим днем у шахті;

- з 03.04.2012 року по 11.04.2012 року - у якості прохідника підземного 4-го розряду з повним робочим днем у шахті;

- з 05.06.2012 року по 11.06.2012 року заняття в учбовому пункті;

- з 12.06.2012 року по 02.09.2013 року у якості прохідника 5-го розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 16.09.2013 року по 18.10.2013 року у якості прохідника 5-го розряду з повним робочим днем під землею;

- з 06.11.2013 року по 15.11.2013 року у якості заняття в учбовому пункті;

- з 16.11.2013 року по 27.07.2015 року у якості прохідника 5-го розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 04.08.2015 року по 20.12.2016 року в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 28.12.2016 року по 22.05.2017 року в якості прохідника 5-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- з 30.05.2017 року по 02.10.2017 року в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 12.10.2017 року по 26.10.2017 року в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 27.10.2017 року по 01.04.2018 року в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 02.04.2018 року по 24.11.2019 в якості гірника з ремонту гірничих виробок підземним 4-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 12.01.2020 року по 30.01.2020 року у якості прохідника підземного 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 12.02.2020 року по 22.03.2020 року в якості прохідника 4-го розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 10.04.2020 року по 07.05.2020 року в якості прохідника підземного 4-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 08.05.2020 року по 04.11.2020 року - в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 16.11.2020 року працює в якості прохідника підземного 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до Списку № 1 віднесено усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Аналогічні норми містить постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Разом з тим, відповідно до довідки ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 07.03.2024 року № 01/11-49/3 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач у період з 12.04.2018 року по 24.11.2019 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією гірник з ремонту гірничих виробок підземний; з 16.11.2020 року по теперішній час року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією прохідник підземний.

Суд зазначає, що вказану довідку було долучено до матеріалів справи, зокрема, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, а отже, вона подавалась позивачем до його заяви від 11.03.2024 року.

Разом з тим, трудова книжка позивача не містить відомостей щодо трудової діяльності позивача після 16.11.2020 року.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), яку відповідачем 2 до відзиву на позовну заяву, позивачеві за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року нараховувалась заробітна плата.

Страхові внески сплачено до 30.09.2022 року.

Відомостей за 2024 рік форма ОК-5 не містить.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право позивача на зарахування до його пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.01.2022 року до 07.03.2024 року (дату видачі довідки № 01/11-49/3).

Крім того, вказаний період роботи позивача також не зараховано до страхового стажу позивача.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 цього Закону визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

З цього приводу суд зазначає, що абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника, у даному випадку на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 31 жовтня 2019 року № 266/1994/17.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 01.01.2022 року до 07.03.2024 року.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що відповідачем 2 протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди його роботи: з 07.08.2008 по 10.08.2008, з 18.11.2008 по 30.11.2008, з 13.06.2010 по 16.06.2010, з 24.12.2011 по 19.01.2012, з 10.04.2012 по 11.04.2012, з 27.08.2013 по 02.09.2013, з 03.10.2013 по 18.10.2013, з 24.07.2015 по 27.07.2015, з 12.08.2015 по 15.08.2015, з 30.12.2015 по 31.15.2015, з 12.12.2016 по 20.12.2016, з 08.05.2017 по 22.05.2017, з 25.09.2017 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 02.10.2017, з 12.10.2017 по 26.10.2017, 11.04.2018, з 21.12.2018 по 26.12.2018, з 12.01.2020 по 30.01.2020, а період з 01.01.2022 по 07.03.2024 до страхового та пільгового за Списком № 1.

Приписами статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Також суд звертає увагу, що абзац 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 містить аналогічні положення, які викладені у статті 8 Закону № 345-VI.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України не менше 15 років.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків (п. 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383).

Відповідно до наданого відповідачем 2 розрахунку стажу позивача, пільговий стаж за Списком № 1 становить 10 років 7 днів.

Разом з тим, суд зазначає, що в даній справі судом встановлено протиправне незарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 певних періодів роботи.

Враховуючи, що станом на дату прийняття рішення у цій справі, відповідачем 2 спірні періоди до пільгового стажу позивача не зараховано, а повторний розгляд заяви позивача віднесено до дискреційних повноважень відповідача 2, суд доходить до висновку щодо передчасності вимог про зобов`язання відповідача 2 здійснити перерахунок пенсії, виходячи із розміру 80 відсотків заробітної плати.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, змінити обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 періодів його роботи Списком № 1 періоди його роботи: з 07.08.2008 по 10.08.2008, з 18.11.2008 по 30.11.2008, з 13.06.2010 по 16.06.2010, з 24.12.2011 по 19.01.2012, з 10.04.2012 по 11.04.2012, з 27.08.2013 по 02.09.2013, з 03.10.2013 по 18.10.2013, з 24.07.2015 по 27.07.2015, з 12.08.2015 по 15.08.2015, з 30.12.2015 по 31.15.2015, з 12.12.2016 по 20.12.2016, з 08.05.2017 по 22.05.2017, з 25.09.2017 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 02.10.2017, з 12.10.2017 по 26.10.2017, 11.04.2018, з 21.12.2018 по 26.12.2018, з 12.01.2020 по 30.01.2020, а період з 01.01.2022 по 07.03.2024 до страхового та пільгового стажу за Списком № 1, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.03.2024, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи: з 07.08.2008 по 10.08.2008, з 18.11.2008 по 30.11.2008, з 13.06.2010 по 16.06.2010, з 24.12.2011 по 19.01.2012, з 10.04.2012 по 11.04.2012, з 27.08.2013 по 02.09.2013, з 03.10.2013 по 18.10.2013, з 24.07.2015 по 27.07.2015, з 12.08.2015 по 15.08.2015, з 30.12.2015 по 31.15.2015, з 12.12.2016 по 20.12.2016, з 08.05.2017 по 22.05.2017, з 25.09.2017 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 02.10.2017, з 12.10.2017 по 26.10.2017, 11.04.2018, з 21.12.2018 по 26.12.2018, з 12.01.2020 по 30.01.2020, а період з 01.01.2022 по 07.03.2024 до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Суд зазначає, що вказаний спосіб захисту буде належним та достатнім для поновлення порушених прав позивача.

За таких обставин, суд доходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки підставою звернення до суду стало протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає в неправильному розрахунку розміру пенсії, а саме не застосуванні ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зобов`язання обчислити пенсію позивачу з розрахунку 80% відсотків від його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування до пільгового стажу за ОСОБА_1 періодів його роботи Списком № 1: з 07.08.2008 по 10.08.2008, з 18.11.2008 по 30.11.2008, з 13.06.2010 по 16.06.2010, з 24.12.2011 по 19.01.2012, з 10.04.2012 по 11.04.2012, з 27.08.2013 по 02.09.2013, з 03.10.2013 по 18.10.2013, з 24.07.2015 по 27.07.2015, з 12.08.2015 по 15.08.2015, з 30.12.2015 по 31.15.2015, з 12.12.2016 по 20.12.2016, з 08.05.2017 по 22.05.2017, з 25.09.2017 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 02.10.2017, з 12.10.2017 по 26.10.2017, 11.04.2018, з 21.12.2018 по 26.12.2018, з 12.01.2020 по 30.01.2020, а період з 01.01.2022 по 07.03.2024 до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 11.03.2024, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи: з 07.08.2008 по 10.08.2008, з 18.11.2008 по 30.11.2008, з 13.06.2010 по 16.06.2010, з 24.12.2011 по 19.01.2012, з 10.04.2012 по 11.04.2012, з 27.08.2013 по 02.09.2013, з 03.10.2013 по 18.10.2013, з 24.07.2015 по 27.07.2015, з 12.08.2015 по 15.08.2015, з 30.12.2015 по 31.15.2015, з 12.12.2016 по 20.12.2016, з 08.05.2017 по 22.05.2017, з 25.09.2017 по 30.09.2017, з 01.10.2017 по 02.10.2017, з 12.10.2017 по 26.10.2017, 11.04.2018, з 21.12.2018 по 26.12.2018, з 12.01.2020 по 30.01.2020, а період з 01.01.2022 по 07.03.2024 до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) 96 грн.

В частині позовних вимог про зобов`язання обчислити пенсію позивачу з розрахунку 80% відсотків від його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 30 вересня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська