Справа № 440/11339/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 вересня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/11339/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., перевіривши матеріали адміністративного позову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України завданої майнової шкоди в розмірі 219684,28 грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою цієї статті за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивачем заявлено вимоги майнового характеру.

Таким чином, сума судового збору за подання вказаного позову складає 3295,26 грн /1,5 відсотка ціни позову (219684,28 грн)/.

До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію №30346 від 09 серпня 2024 року про сплату судового збору в сумі 3295,26 грн, яка не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України за подання до Полтавського окружного адміністративного суду позову у справі №440/11339/24, оскільки була сплачена за подання Департаментом патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції до Полтавського окружного адміністративного суду позову у справі №440/9846/24, що підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, яка залучена до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не відповідає вимогам частини третьої статті 161 КАС України.

Згідно із приписами частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України завданої майнової шкоди в розмірі 219684,28 грн, яка допущена відповідачем під час проходження ним публічної служби ще 18 серпня 2018 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 липня 2021 року по справі №524/4286/21, яка набрала законної сили 18 серпня 2018 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 12 КУпАП, а саме: порушення 18 серпня 2018 року правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, для звернення до суду з цим позовом встановлено тримісячний строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28 січня 2021 року у справі №140/6315/20, від 24 червня 2021 року у справі № 420/4099/20 та від 02 лютого 2023 року у справа № 580/1911/21.

Позивач звернувся до суду з позовом - 19 вересня 2024 року.

Таким чином, позивачем пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, в обґрунтування якого зазначено, що відповідач був працівником Національної поліції, протиправні дії якого під час виконання службових обов`язків 18.08.2018 призвели до дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої службовий автомобіль "Тоуоtа Рrіus" зазнав механічних пошкодження. Зазначені обставини та вина відповідача встановлені постановою Полтавського апеляційного суду від 08.02.2021 по справі №524/8803/19 та постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.07.2021 року по справі №524/4286/21, а розмір завданої відповідачем матеріальної шкоди - висновком експертного дослідження №ЕД-19/117- 21/3534-АВ від 28.05.2021 року. Оскільки питання відшкодування матеріальної шкоди урегульовано нормами ЦК України, 20.10.2021, тобто з дотриманням строку звернення до суду, позивач звернувся до суду з цивільним позовом про відшкодування завданої Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.11.2021 відкрито провадження по справі №524/9831/21 за позовом Департаменту патрульної поліції в особі БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 219 684,28 грн. та ухвалою від 31.01.2022 об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (справа №524/6083/21 та 524/9831/21), присвоєно єдиний номер - Справа №524/6083/21. Водночас, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.07.2022 провадження по справі №524/6083/21 про відшкодування шкоди в частині вимог щодо стягнення майнової шкоди в сумі 219 684,28 грн. закрито та роз`яснено, що справа належить до юрисдикції адміністративного суду. Постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2023 ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.07.2022 року у справі №524/6083/21 залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.07.2024 у справі №524/6083/21 касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції НПУ залишено без задоволення, ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.07.2022 та постанову Полтавського апеляційного суду від 13.12.2023 року по справі №524/6083/21 залишено без змін. 12 серпня 2024 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду х позовом про відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року у справі №440/9846/24 позовну заяву Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року у справі №440/9846/24 батальйоном патрульної поліції в місті Кременчук, яким здійснюється представництво Департаменту патрульної поліції у даній справі, отримано 12 вересня 2024 року. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року у справі №440/9846/24 позовну заяву повернуто позивачу (представником позивача отримана 16 вересня 2024 року).

Надаючи оцінку поважності підстав пропуску звернення до суду з цим позовом, суд виходить з наступного:

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При визначенні початку строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Вищевказані правові висновки відображені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 лютого 2021 року при розгляді справи № 9901/141/20.

Позивач з цим позовом звернувся до суду через три роки після направлення відповідачу претензії про відшкодування збитків протягом одного місяця з дня її отримання, яка відповідно до пошуку поштових відправлень на офіційній інтернет - сторінці Укрпошти за штриховим ідентифікатором 021 відповідачем отримана 31 серпня 2021 року та, на день звернення позивача до суду з позовною заявою, залишено без уваги /ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року у справі № 440/9846/24/.

Стосовно посилання позивача на розгляд справи № 524/6083/21 суд зазначає, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 липня 2022 року провадження по справі №524/6083/21 про відшкодування шкоди в частині вимог щодо стягнення майнової шкоди в сумі 219 684,28 грн закрито та роз`яснено, що справа належить до юрисдикції адміністративного суду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2023 ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 липня 2022 року у справі №524/6083/21 залишено без змін.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень - https://reestr.court.gov.ua/Review/115779586, постанова Полтавського апеляційного суду по справі № 524/6083/21 набрала законної сили 13 грудня 2023 року та оприлюднена - 20 грудня 2023 року.

З дня набрання законної сили рішення суду по справі №524/6083/21 позивач не був обмежений у праві звернутися до суду з даним позовом у визначеному Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Таким чином, посилання позивача, що останній був позбавлений можливості звернутися до суду з даним позовом, а тому строк звернення до суду пропущено з незалежних від нього причин є безпідставним та необґрунтованим.

При цьому оскарження судового рішення в апеляційному та касаційному порядку само по собі не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, а є лише незгодою сторони із такими рішеннями.

Більш того, як зазначив Верховний Суд в постанові від 26 липня 2024 року по справі № 524/6083/21, що закриваючи провадження у справі в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 219 684,28 грн на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вказав, що цей спір є публічно-правовим і його вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема в постановах від 25.11.2020 у справі № 202/124/19, від 09.12.2020 року у справі № 204/824/18, від 14.12.2020 у справі № 750/13126/19, від 25.01.2021 у справі № 727/7203/18, від 18.08.2021 у справі № 205/4241/18, в яких спірні правовідносини були подібними (департамент патрульної поліції пред`являв позови до працівників поліції про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження службового транспортного засобу) і суди вказували на необхідність вирішення таких справ у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, аналогічні справи вже розглядались за участю Департаменту патрульної поліції.

Також суд відхиляє як безпідставне посилання позивача на положення частини третьої статті 233 КЗпП України, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28 січня 2021 року у справі №140/6315/20, від 30 вересня 2021 року у справі №620/4567/20, від 02 червня 2022 року у справі № 420/3612/20, у яких суд касаційної інстанції дійшов висновків, що за подібних правовідносин підлягають застосуванню строки звернення до суду з позовом, передбачені КАС України, а не частиною третьою статті 233 КЗпП України.

Суд зазначає, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі № 521/21851/16-а, від 04 березня 2020 року у справі №2040/5999/18.

Проте, позивачем будь-яких об`єктивних обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду, не зазначено та відповідно належних та допустимих доказів не надано. А зі змісту ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року у справі № 440/9846/24 слідує, що з первинним позовом позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду через 3 роки, тобто також із пропуском встановленого кодексом строку.

Оцінюючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення до суду протягом встановленого законом строку, а наведені позивачем у заяві обставини носять суб`єктивний характер та отже не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду, у зв`язку з чим підстави для поновлення строку, вказані у позовній заяві, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не відповідає вимогам статті 122 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 169 вказаного Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Визнати неповажними підстави пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, що вказані у позовній заяві.

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- документа про сплату судового збору в сумі 3295,26 грн (за реквізитами: отримувач : ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016719; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд); або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви, позовна заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.І. Слободянюк