Справа № 360/1009/24
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1009/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління про визнання противоправною та скасування постанови від 22.08.2024 ВП № 75569446 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати противоправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.08.2024 ВП № 75569446 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 18.07.2024 на адресу ГУНП в Луганській області надійшла постанова відповідача від 18.07.2024 про відкриття виконавчого провадження № 75569445.

Підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий лист № 360/1192/23, виданий 11.07.2024 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з перебуванням на реабілітаційному лікуванні за кордоном у Національному реабілітаційному центрі «Вайварі» з 17.10.2022 по 05.11.2022, виходячи із розміру 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні, з урахуванням раніше виплачених сум.

Розглянувши вказану постанову, відповідача було поінформовано про те, що з метою виконання рішення суду Головним управлінням було підготовлено запит від 03.07.2024 № 6967/111/22/05-2024 до розпорядника коштів вищого рівня - Національної поліції України, однак, станом на сьогодні кошти на рахунок Головного управління не надійшли. Після надходження коштів для виконання рішення суду по справі № 360/1192/23 останнє буде виконано негайно, про що відповідача буде невідкладно поінформовано (лист від 22.07.2024 № 404/111/28- 2024).

У подальшому 09.08.2024 до ГУНП в Луганській області надійшла вимога виконавця, заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Вихлініна Д.В. у виконавчому провадженні № 75569445.

Розглянувши вказану вимогу, позивач повторно повідомив, що з метою виконання рішення суду по справі № 360/1192/23 за позовом ОСОБА_1 . Головним управлінням з метою виділення фінансування було підготовлено запит від 03.07.2024 № 6967/111/22/05-2024 до розпорядника коштів вищого рівня - Національної поліції України, однак, станом на сьогодні кошти на рахунок Головного управління не надійшли. Після надходження коштів для виконання рішення суду по справі № 360/1192/23 останнє буде виконано негайно, про що відділ буде невідкладно поінформовано (лист від 10.08.2024 № 448/111/28-2024).

22.08.2024 на адресу ГУНП в Луганській області надійшла постанова від 22.08.2024 начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Пихоніної М.В. про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 75569445.

Зі вказаним рішенням щодо накладення штрафу Головне управління не може погодитись, оскільки ГУНП в Луганській області є державною установою, яка в свою чергу фінансується за рахунок Державного бюджету України, тому рішення суду по справі № 360/1192/23 не може вважатися таким, що не виконується без поважних причин.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 09.09.2024 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною дев`ятою цієї статті якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі № 360/1192/23, яке набрало законної сили 12.06.2024, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час лії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з перебуванням на реабілітаційному лікуванні за кордоном у Національному реабілітаційному центрі «Вайварі» з 17.10.2022 по 05.11.2022, виходячи із розміру 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніної М.В. від 18.07.2024 відкрито виконавче провадження № 75569445 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 11.07.2024 у справі № 360/1192/23, про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час лії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з перебуванням на реабілітаційному лікуванні за кордоном у Національному реабілітаційному центрі «Вайварі» з 17.10.2022 по 05.11.2022, виходячи із розміру 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні, з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 22.07.2024 № 404/111/28-2024 позивач проінформував відповідача про те, що з метою виконання рішення суду Головним управлінням було підготовлено запит від 03.07.2024 № 6967/111/22/05-2024 до розпорядника коштів вищого рівня - Національної поліції України, однак, станом на сьогодні кошти на рахунок Головного управління не надійшли. Після надходження коштів для виконання рішення суду по справі № 360/1192/23 останнє буде виконано негайно, про що відповідача буде невідкладно поінформовано.

Так, матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням Національної поліції в Луганській області направлено запит до Національної поліції України від 03.07.2024 № 6967/111/22/05-2024, в якому позивач просив виділити кошти для здійснення розрахунків з колишніми працівниками поліції за КЕКВ 2800 «Інші видатки» у сумі 175828,97 гривень згідно Довідки про потребу в коштах для виконання судових рішень, в тому числі у справі № 360/1192/23 в сумі 50000 грн.

09.08.2024 до ГУНП в Луганській області надійшла вимога виконавця від 08.08.2024 у виконавчому провадженні № 75569445, в якій заступник начальника відділу вимагає надати до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо повного та фактичного виконання вищевказаного рішення суду. У разі виконання рішення надати до відділу копії підтверджуючих документів. У разі невиконання надати документи, які підтверджують хід виконання.

У відповідь на вимогу виконавця позивач листом від 10.08.2024 № 448/111/28-2024 повідомив, що з метою виконання рішення суду по справі № 360/1192/23 за позовом ОСОБА_1 . Головним управлінням з метою виділення фінансування було підготовлено запит від 03.07.2024 № 6967/111/22/05-2024 до розпорядника коштів вищого рівня - Національної поліції України, однак, станом на сьогодні кошти на рахунок Головного управління не надійшли. Після надходження коштів для виконання рішення суду по справі № 360/1192/23 останнє буде виконано негайно, про що відділ буде невідкладно поінформовано.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніної М.В. від 22.08.2024 у виконавчому провадженні № 75569445 на Головне управління Національної поліції в Луганській області за невиконання рішення суду накладено штраф в сумі 5100 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте, не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року в справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року в справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року в справі № 420/70/19.

Судом з вищеописаних письмових доказів встановлено, що на час винесення державним виконавцем постанови від 22.08.2024 ВП № 75569445 про накладення штрафу боржником рішення суду фактично не виконано.

Оцінюючи поважність причин невиконання судового рішення, суд зважає на таке.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено, що територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Частиною першою статті 105 Закону № 580-VIII встановлено, що фінансування і матеріально-технічне забезпечення поліції здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом.

Майно поліції є державною власністю і належить їй на праві оперативного управління. Органи поліції здійснюють володіння, користування та розпорядження майном у порядку, визначеному законом (частина друга статті 105 Закону № 580-VIII).

Відповідно до пункту 6 Положення про Головне управління Національної поліції в Луганській області, затвердженого наказом НП України від 06.11.2015 № 29 (зі змінами), визначено, що ГУНП є органом, який фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання у відповідності до вимог законодавства України, організаційно-розпорядчих актів МВС та Національної поліції України, виданих на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України.

Отже, ГУНП в Луганській області є державною установою, яка фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Як встановлено судом, ГУНП в Луганській області направило до Національної поліції України, як розпорядника коштів вищого рівня, запит на виділення фінансування з метою виконання рішень суду, в тому числі по справі № 360/1192/23 (лист від 03.07.2024 № 6967/111/22/05-2024). Також позивачем було здійснено розрахунок належних до виплати сум за вказаним рішенням суду.

Отже, позивачем було вжито заходів щодо виконання рішення суду в добровільному порядку ще до відкриття виконавчого провадження № 75569445.

Суд вважає, що відсутність бюджетного фінансування боржника для виконання судових рішень об`єктивно унеможливлює їх виконання, не залежить від волевиявлення боржника та не може бути ним усунута. Висновки державного виконавця про наявність підстав для накладення штрафу за невиконання рішення суду є безпідставними.

За встановлених судом обставин та наведеного нормативного регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення шляхом визнання протиправною та скасування постанови начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.08.2024 ВП № 75569446 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскарженого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов належить до задоволення повністю.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не належать до стягнення.

Аналогічна правова позиція щодо судових витрат викладена в постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 1440/2242/18, від 20.05.2021 у справі № 420/5465/18 та в додатковому рішенні від 04.09.2024 у справі № 480/7016/24.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Національної поліції в Луганській області (місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 1, код за ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління (місцезнаходження: 19003, Черкаська область, м. Канів, вул. Захисників України, буд. 2, код за ) про визнання противоправною та скасування постанови від 22.08.2024 ВП № 75569446 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.08.2024 ВП № 75569446 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Свергун