Справа № 461/7592/24
Суддя: Павлюк О. В.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7592/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Павлюк О. В.,

за участю секретаря Гнаткович В. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 (далі Позивачка), в інтересах якої діє адвокат Куксов В. Г. до департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області (далі Відповідач), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.08.2024 ОСОБА_1 рухалась по трасі Київ-Чоп між населеними пунктами Кізлів та Новий Милятин Буського району Львівської області з допустимою швидкістю, яка передбачена п. 12.4 ПДР. У цей час на узбіччі дороги знаходились працівники патрульної поліції, один з яких тримав у руках лазерний вимірювач швидкості TruCam, а інший жезлом вказав на автомобіль, у якому Позивачка рухалась, з вимогою зупинки. Після зупинки, до автомобіля підійшов працівник патрульної поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що Позивачка порушила ПДР, а саме рухалась зі швидкістю 78 км/год. Зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam має бути жорстко зафіксований, а не знаходитись в руках працівника патрульної поліції, що може спричинити будь-яку похибку в залежності від рухів цього працівника. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. У зв`язку з наведеним, просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїї ЕНА № 2847309 від 16.08.2024 скасувати, оскільки Позивачка не погоджується із зазначеною постановою, вважає таку незаконною та безпідставною. Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою від 18.09.2024 суд відкрив провадження у справі, про що повідомив сторони (а. с. 14).

У судове засідання Позивачка не з`явилася, проте її представник адвокат Куксов Владислав Геннадійович скерував до суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності та відсутності Позивачки.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча двічі повідомлявся про розгляд справи належним чином шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та судової повістки про виклик до суду до його електронного кабінету у системі Електронний Суд (а. с. 17, 22), відзиву до суду не подав, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не скерував.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ч. 1ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що 16.08.2024 інспектор 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 (а. с. 5).

Згідно зі вказаною постановою, ОСОБА_1 16.08.2024 о 17:05 год. рухалася у населеному пункті Новий Милятин зі швидкістю 78 км/год, чим перевищила допустимий ліміт швидкості більше, ніж на 20 км/год, чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає, серед іншого, перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Згідно з п. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ані відповідач, ані його представник не скерували жодних доказів правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності у діях особи складу правопорушення, а саме вчинення Позивачою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказаний вище правовий висновок наведений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 року, справа №463/1352/16-а.

При вирішенні питання про задоволення клопотання Позивачки про поновлення строку на оскарження постанов, суд виходив з такого.

У положеннях ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

При цьому, відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд встановив, що оскаржувану постанову Позивачка отримала 11.09.2024 (а. с. 9) після звернення адвоката з адвокатським запитом. Суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку на оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення та приходить до висновку, що такий слід поновити.

Таким чином, враховуючи заперечення та незгоду Позивачки з постановою, внаслідок чого він звернувся до суду з адміністративним позовом, а також невиконання відповідачем встановленого обов`язку довести правомірність свого рішення як такого, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України, суд дійшов до висновку скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2847309 від 16.08.2024 стосовно ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга ПАВЛЮК