Справа № 620/11993/24
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Лукашової О.Б.
за участі секретаря Бородулі В.В.
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні, за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративним справ, у приміщенні суду клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,
Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:
визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.05.2024 ВП №74550212, якою на ГУНП в Чернігівській області накладено штраф у розмірі 5100 грн.
В обґрунтування позову позивач вказує, що ним у добровільному порядку було нараховано та виплачено позивачу кошти, як компенсація за невикористану відпустку, згідно із рішенням суду у справі № 620/8093/22, про виконання рішення суду було повідомлено відповідача та надало відповідні докази, але відповідач виніс постанову про накладання штрафу за невиконання рішення суду.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 18.09.2024 позивачу поновлено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 . Справу призначено до розгляду на 26 вересня 2024 року о 15:00 год.
Представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа про час та дату розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила.
Представником відповідача до суду подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що державним виконавцем встановлено, що рішення суду, в установлений державним виконавцем строк, виконано не в повному обсязі та позивач не повідомив поважних причин невиконання. Отже при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено, а тому підстави для скасування постанови відсутні.
Також відповідач разом з відзивом подав клопотання про залишення позову без розгляду.
В обґрунтування якого зазначено, що позивач оскаржувану постанову отримав 23.05.2024 в Електронному кабінеті ЄСІТС, а також поштою 27.05.2024, водночас за захистом своїх прав звернувся до суду лише 03.09.2024.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки він ознайомився з оскаржуваною постановою лише 22.08.2024 та посилався на введення в Україні воєнного стану.
Вирішуючи вказане клопотання суд дійшов такого висновку.
23 травня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у зв`язку з невиконанням рішення суду та ненадання доказів наявності поважності причин такого невиконання, винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Національної поліції в Чернігівській області у розмірі 5100 грн, та встановлено новий строк його виконання (10 робочих днів) та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. (а.с. 18-19).
Постанова про накладання штрафу від 23.05.2024 ВП № 74550212 було надіслано до електронного кабінету ЄСІТС позивача 23.05.2024 о 14:50:03 (а.с. 67).

Окрім того оскаржувана постанова про накладання штрафу була направлена поштою на адресу позивача та отримана ним 27.05.2024 (а.с. 68).

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Ухвалою від 18.09.2024 позивачу поновлено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.

Поновлюючи строк звернення до суду суд виходив з того, що представник позивача ознайомився з оскаржуваною постановою 22.08.2024, що є початком відліку десятиденного строку для її оскарження, закінчення якого припадає на 01.09.2024 (неділя). Отже останнім днем для подачі позову є 02.09.2024, однак представник позивача не мав змоги подати через канцелярію суду позовну заяву з додатками 02.09.2024, оскільки прийом документів здійснюється до 14:00. Зазначив, що позовну заяву було подано 03.09.2024 близько 08:30, тобто в найкоротший строк. Суд врахував, що строк звернення до суду з даним адміністративним позов пропущений лише на один день тому вважав за можливе задовольнити клопотання представника позивача та поновити строк звернення до суду.

Але, ураховуючи, що позивач отримав оскаржувану постанову 23.05.2024 о 14:50:03, то десятиденний строк звернення до суду почався з 24.05.2024 та закінчився 02.06.2024 (неділя), а тому останній день для подачі позову був 03.06.2024.

Водночас, позовну заяву, згідно з відмітною канцелярії Чернігівського окружного адміністративного суду, подано 03.09.2024, тобто з пропуском десятиденного строку.

За приписами частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

З наведеного слідує, що введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.

Позивачем не повідомлено вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством та не надано підтверджуючих доказів.

Отже, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини 4 статті 123 КАС України.

Керуючись статтями 123, 240, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.09.2024.

Суддя Олена ЛУКАШОВА