Справа № 175/11357/24
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/175/75/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

B обґрунтування позовної заяви зазначено, що постановою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1109 від 31.05.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що останній 12.05.2024 року отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у зазначений у повістці строк без поважних на те причин не з`явився. Вищевказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки про наявність поважної причини останній повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте відповідач не врахував поважну причину, а саме те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько дружини ОСОБА_1 та притягнув останнього до відповідальності за неявку у визначений строк.На підставі викладеного, позивач вважає вищевказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є законною, оскільки ОСОБА_1 самостійно 13.05.2024 року о 08:00 год як і в подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим вчинив триваюче правопорушення. 23.05.2024 року до Краматорського РУП ГУНП було направлено звернення за вих. №08/8664 щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 29.05.2024 року ОСОБА_1 був доставлений/супроводжений працівниками Краматорського РУП ГУНП. Жодних документів, які підтверджували б наведені у протоколі пояснення ОСОБА_1 щодо поважності причини неявки, ІНФОРМАЦІЯ_5 надані не були, у зв`язку з чим позивач порушив вимоги абз. 18 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

12.05.2024 року ОСОБА_1 була вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 год 13.05.2024 року.

13.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 складений поіменний список військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , оповіщені та підлягають явці за викликом. Під №48 даного списку зазначений ОСОБА_1 з відміткою «не з`явився».

23.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено звернення №08/8664 на направлено начальнику Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.05.2024 року працівниками Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно протоколу №1109 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки та повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 31.05.2024 року о 10:00 год, що підтверджується його підписом у протоколі. В графі «пояснення» ОСОБА_1 зазначив, що не зміг прийти через смерть батька його дружини, оскільки займався похованням.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області від 26.04.2014 року, ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , актовий запис №208. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом рацс у м. Краматорську Донецької області, батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, про що 15.05.2024 року зроблено актовий запис №757, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради.

Постановою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1109 від 31.05.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції від 14.10.2023 року) передбачена відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції від 14.10.2023 року) передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період

Об`єктом такого правопорушення є порядок управління, встановлений у сфері забезпечення мобілізаційної підготовки та мобілізації. Правовою базою в цій сфері є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 зазначеної норми Закону передбачає невиконання приписів ст. 21 та 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції від 19.04.2024 року), під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487. Зокрема, п. 2, ч. 1 Додатку №2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами (довідками), визнаються: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що позивач вчинив триваюче правопорушення, оскільки як слідує з правових висновків, викладених у п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Судом встановлено, що згідно постанови №1109 від 31.05.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за неприбуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних причин. Факт неявки ОСОБА_1 за викликом був зафіксований у поіменному списку, затвердженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.05.2024 року.

Таким чином згідно постанови, дата неявки особи - є датою вчинення адміністративного правопорушення та датою його виявлення.

При цьому суд звертає увагу на те, що норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, набрала чинності лише 19.05.2024 року та не могла бути застосована до позивача, оскільки датою інкримінованого правопорушення в даному випадку є 13.05.2024 року, на момент якої діяла редакція ст. 210-1 КУпАП від 14.10.2023 року.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також звертає увагу на те, що згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що на момент вчинення інкримінованого правопорушення діяла редакція ст. 210-1 КУпАП, яка не містила в собі частину третю, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було неможливим, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що постанова № 1109 від 31.05.2024 року є протиправною та такою, що не відповідає нормам законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 78, 132, 134, 139, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 245, 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 №1109 від 31.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень -ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель