Справа № 730/1016/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 вересня 2024 року Чернігів Справа № 730/1016/24

Чернігівський окружний адміністративний суду:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Лавровської В.І.,

представника позивача Рейніша Л. В.

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борзнянського районного відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ поліції №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Борзнянського районного суду з адміністративним позовом до Борзнянського районного відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно не повернуто виконавчий документ ( постанову Борзнянського районного суду від 13.11.2023 у справі № 730/1189/23) та протиправно винесено постанову ВП №74443585 від 14.03.2024 про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Борзнянського районного суду від 09.08.2024 вказану справу передано до Чернігівського окружного адміністративного суду за підсудністю на підставі п.2 ч.1 ст.29 КАС України.

Ухвалою суду від 16.09.2024 справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами окремого позовного провадження та залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Відділ поліції №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

У підготовче засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача та третьої особи не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Від представника відповідача надійшла заява про проведення підготовчого засідання за його відсутності.

На стадії підготовчого засідання судом поставлено питання щодо закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача щодо даного питання зазначив, що оскільки ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області справу передано до Чернігівського окружного адміністративного суду, то вона має бути розглянута цим судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Предметом даного спору є протиправна бездіяльність державного виконавця, допущена в рамках виконавчого провадження №74443585, з виконання постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.11.2023 по справі № 730/1189/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.11.2023 по справі № 730/1189/23 відкрито виконавче провадження № 74443585 від 14.03.2024 по стягненню із боржника штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч. 5 вказаної статті адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Так, відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст.74 вказаного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст.305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

З системного аналізу наведених вище положень Кодексу України про адміністративні правопорушення випливає, що питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення та контроль за правильним і своєчасним виконанням цієї постанови, вирішуються (здійснюються) органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Суд зазначає, що оскільки державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 74443585 від 14.03.2024 з виконання постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.11.2023 по справі № 730/1189/23, постановленої в порядку КУпАП , тобто постанова Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.11.2023 по справі № 730/1189/23 є виконавчим документом, що виданий Борзнянським районним судом, то контроль за її виконанням має проводитися в межах КУпАП, а не КАС України.

Вказане відповідає приписам ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.05.2020 року у справі №814/1727/16 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. Спірні питання які виникають з певними учасниками виконавчого провадження, відносно рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, які ним вчиняються (не вчиняються) на виконання судового рішення, може бути оскаржено такими особами лише до того суду, який видав такий виконавчий документ. Така юрисдикційна визначеність суду стосовно розгляду спору пов`язаного з таким виконавчим провадженням, є безумовною та виключною підсудністю.

Відтак, за загальним правилом сторони виконавчого провадження, їхні представники можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист. Разом з цим інші учасники виконавчого провадження можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2019 року у справі № 808/8368/15.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені обставини слід зазначити, що до даної позовної заяви застосовується спеціальний порядок судового оскарження, відповідно до якого вона підлягає розгляду судом, який видав виконавчий документ, тобто Борзнянським районним судом Чернігівської області.

Також при вирішенні даного питання суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 серпня 2019 року в справі № 855/364/19 (провадження № 11-871ав19) та постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №640/12339/19.

Відповідно до ст. 30 КАС спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду (частина третя цієї статті).

У цьому аспекті суд вважає, що положення даної норми необхідно трактувати і застосовувати не буквально, а системно, у взаємозалежному і взаємообумовленому зв`язку з положеннями, що стосуються функціонування видів підсудності в адміністративному судочинстві.

За загальним визначенням підсудність адміністративних спорів (справ) є правовим інститутом, що містить адміністративно-процесуальні норми, які розмежовують компетенцію щодо розгляду і вирішення адміністративних справ між окремими інституціями судової системи і між адміністративними судами одного інституційного рівня. Визначення компетентного суду для розгляду адміністративної справи провадиться, серед іншого, залежно від предмета публічно-правового спору або його суб`єктного складу, територіальних меж юрисдикції певного суду, функцій при розгляді справи, які виконує певний суд судової системи.

Правила підсудності у своїй сукупності певним чином встановлюють алгоритм обрання компетентного адміністративного суду для розгляду і вирішення конкретної справи. Правильне визначення компетентного суду для розгляду і вирішення адміністративної справи має значення для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення в адміністративній справі.

Процесуальний закон встановлює три різновиди підсудності адміністративних справ: предметну або родову; територіальну або просторову, інстанційну або функціональну.

Як предмет підсудностi розумiють сукупність правил, що визначають, чи розмежовують компетенції судів із розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від предмета публічно-правового спору або його суб`єктного складу. Територіальна підсудність - це також сукупність правил, що визначають розмежування компетенції адміністративних судів одного рівня щодо розгляду адміністративних справ по першій інстанції залежно від території, на яку поширюється їх діяльність. Своєю чергою, ця підсудність поділяється на такі її види, як загальну, альтернативну, виключну і за зв`язком справ.

Стаття 29 КАС встановлює правила передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого і наводить перелік умов, коли така передача можлива. В основному підставами для передачі справи є чинники, що впливають на дотримання правил територіальної підсудності. Змістовним підтвердженням цьому є використання в нормах цієї статті характерних формулювань, які вказують на цей виді підсудності, як-от «про обов`язок передати справу за місцем проживання (перебування) відповідача» (пункт 1 частини першої цієї статті); або якщо «…справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду» (пункт 2 частини першої цієї статті); або якщо «…суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду» (пункт 3 частини першої цієї статті); чи якщо «…неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи» (пункт 4 частини першої цієї статті); або ліквідовано, або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу, та однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду (пункти 5, 6 частини першої цієї статті).

Із приписів ч. 1 ст. 30 КАС випливає, що первинно положення цієї статті спрямовані на недопущення спорів між судами одного інституційного рівня, яким підсудні справи з однаковим предметом спору, і, коли з`являються обставини, що зумовлюють зміну територіальної підсудності. Саме тому, щоб унеможливити пересилання справи з одного суду до іншого з підстави забезпечення дотримання територіальної підсудності, закон встановив заборону. Положення ч. 2 ст. 30 КАС, які відсилають до положень ст. 29 цього Кодексу, посилюють правильність думки про те, що передача справ з одного суду до іншого за підсудністю забороняється з підстав територіальної підсудності.

Водночас розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом.

Таке рішення є виконанням вимог закону.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема про закриття провадження у справі ( ч. 2 ст. 183 КАС України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що закриття провадження у справі не пов`язане з відмовою позивача від позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача щодо повернення судового збору, сплаченого представником позивача ОСОБА_2 судовий збір 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп), відповідно до квитанції від 06.09.2024 № 213449168.

Керуючись ст. 139, 181, 183, п.1 ч.1 ст.238, 241-243, ст.ст.248, 256, 293 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 730/1016/24 закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повернути з Державного бюджету України на користь представника позивача ОСОБА_2 судовий збір 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп), сплачений відповідно до квитанції від 06.09.2024 № 213449168.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовленого - 27.09.2024.

Суддя І.І. Соломко