Справа № 560/10368/24
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

27 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду 18.07.2024 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - відповідач), в якому позивачка просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0391-2225 від 14.01.2024 року з єдиного внеску у сумі 9828,72 грн. прийнятого Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення нарахування єдиного соціального внеску (для фізичних осіб підприємців, що сплачують єдиний податок) в сумі 9828,72 грн. за 2018 рік.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року: позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху; надано позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із усуненням ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, ухвалою суду 31.07.2024 року: відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії; постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено таке.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відповідно до прийнятої 14.01.2024 Вимоги про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-0391-2225 вимагає сплатити ОСОБА_1 , що є пенсіонером за віком, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які сплачують фізичні особи-підприємці у сумі 9878,72 грн.

Як вказує позивачка, вказана вище вимога прийнята на підставі Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, поданого відповідачу нібито ОСОБА_1 .

Водночас, позивачка посилається на те, що вказаний вище звіт нею не подавався, зазначаючи, що зі змісту вказаного документа вбачається, що його подано саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 вказує на те, що є пенсіонером за віком і не могла собі визначити зобов`язання по єдиному соціальному внеску за 2018 рік.

На підтвердження вказаних вище обставин ОСОБА_1 зазначає, що не бере добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідна заява нею до органу доходів і зборів за місцем проживання в порядку передбаченому чинним законодавством України не подавалася.

Виходячи із зазначеного вище, позивачка вважає, що оскаржувана Вимога відповідача є протиправною, прийнята з порушенням та невідповідністю до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а відповідно має бути скасованою судом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 просить суд задовольнити повністю.

Від відповідача 19.08.2024 до суду надійшов відзив, згідно із яким, Головне управління ДПС у Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підтвердження своєї позиції відповідач посилається на таке.

Податковий орган вказує, що позивачка знаходилася спрощеній системі оподаткування 2 група, ставка 15 % з 01.01.2012 по 01.01.2017 роки, при повторній реєстрації 1 група, ставка 10 % з 01.07.2022 року.

Як зазначає відповідач, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема, фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області посилається на те, що згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік з додатком нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 29.01.2019 № 36191, граничний термін сплати податкового зобов`язання по єдиному внеску у сумі 9828, 72 грн. позивачкою припав на 11.02.2019 року.

У зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачкою, як вказує відповідач, згідно із вимогами чинного законодавства України, податковим органом сформовано та направлено позивачці вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.01.2024 №Ф-0391-2225 на суму 9828, 72 грн., яка вручена ОСОБА_1 .

Також відповідач посилається на те, що станом на 13.08.2024 року, відповідно до інформації з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 , вказана вище заборгованість позивачкою не сплачена.

Ухвалою суду від 05.09.2024 зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області в п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати до суду: належним чином завірену копію витягу з інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 в частині нарахування єдиного соціального внеску за 2017, 2018 і 2019 роки; оригінал звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік ФОП ОСОБА_1 ; належним чином завірену читабельну копію звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік ФОП ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду від 05.09.2024 від Головного управління ДПС у Хмельницькій області 12.09.2024 надійшов супровідний лист з доданими до нього документами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області з 09.01.2007 року.

З 01.01.2012 по 01.01.2017 позивачка знаходилася на спрощеній системі оподаткування 2 група, ставка 15 %, а з 01.07.2022 при повторній реєстрації - на спрощеній системі оподаткування 1 група, ставка 10 %.

Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області сформовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0391-2225 від 14.01.2024 року, якою позивачці нараховано заборгованість в сумі 9828, 72 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0391-2225 від 14.01.2024 Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області 22.01.2024 направлено на податкову адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Вказана вище Вимога Головного управлінням ДПС в Хмельницькій області отримана позивачкою особисто 24.01.2024 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Позивачка, не погоджуючись з Вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0391-2225 від 14.01.2024 року, звернулася до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства та нормами Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон №2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом приписів пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з підпунктом 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків, зборів, платежів входить до функцій контролюючих органів.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464 з-поміж інших платників єдиного внеску визначено й фізичних осіб-підприємців, в тому числі й тих, які перебувають як на загальні системі оподаткування, так і на спрощеній.

З 01.01.2017 набули чинності зміни, внесені до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010р. №2464-VI (далі Закон №2464-VI ) Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016р. №1774-VIІІ, згідно з якими приписами п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI встановлено, що з 2017 року у разі якщо платником єдиного внеску фізичною особою-підприємцем (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Так, пунктом другим частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції Закону від 06.12.2016р. №1774-VIІІ) передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Крім того, відповідно до абз. 1 п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI (в редакції Закону від 06.12.2016р. №1774-VIІІ), для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно із ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, тобто для фізичних осіб-підприємців, в тому числі й тих, які обрали спрощену систему оподаткування, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Статтею 9 Закону №2464-VI встановлено порядок обчислення і сплати єдиного внеску.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №2464-VI ,єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Абзацом 1 частини 5 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Крім того, з січня 2018 року набули чинності зміни до Закону №2464-VI, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії від 03.10.2018р. №2148-VIІІ, в частині термінів сплати ЄСВ, зокрема, фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Так, відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI (в редакції Закону від 03.10.2018 р. № 2148-VIІІ) з січня 2018 року платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

З огляду на наведене вище, починаючи з 01.01.2018 фіскальним органом розроблено алгоритм автоматичного розрахунку нарахувань сум єдиного внеску.

Згідно із п. 10 ст. 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається:1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 2 статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Абзацом 3 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI визначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно із абз.4-6 ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Абзацом 7 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI визначено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Згідно із абз. 8 ч.4 ст. 25 Закону №2464-VI, порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Абзацами 9-10 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015р. №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року №469) (далі Інструкція №449), ця Інструкція визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Згідно з п. 3 розділу 7 Інструкції № 449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Згідно з пунктом 7 Розділу VI Інструкції № 449 якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти:

- позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;

- позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, податковий орган подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, податковий орган подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

Судом встановлено, що у інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по коду платежу 71040000 «Єдиний соціальний внесок для фізичних осіб підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб які проводять незалежну професійну діяльність» станом на 11.09.2024 рахується заборгованість у загальній сумі 9828, 72 грн.

У зв`язку із пропуском позивачкою крайнього строку сплати вказаної вище суми, а саме 11.02.2019 року, податковим органом сформовано вимогу №Ф-0391-2225 від 14.01.2024 року, якою ОСОБА_1 нараховано заборгованість в сумі 9828, 72 грн з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Доказів своєчасної сплати єдиного внеску за 2018 рік позивачкою не надано, так само як і доказів сплати вказаної вище заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 27.09.2024 року.

Як зазначалося вище, згідно з ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Аналіз вищенаведених норм Закону №2464-VI та п. 3 розділу 7 Інструкції №449 дає можливість дійти висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується, у тому числі, на підставі даних інформаційної системи фіскального органу, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою, в свою чергу, є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 11.09. 2018 в адміністративній справі №826/11623/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, надаючи оцінку аргументам позивачки про те, що вона є пенсіонером за віком, не бере добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідна заява нею до органу доходів і зборів не подавалася та нею не визначалося собі зобов`язання по єдиному соціальному внеску за 2018 рік, то суд оцінює їх критично з огляду на таке.

Згідно із наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , позивачка з 17.11.2017 є пенсіонером, отримувачкою пенсії з віком.

Водночас, згідно з абзацем 1 пунктом 4 Розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІКС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При цьому, у матеріалах справи міститься копія Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік ОСОБА_1 .

Із витребуваного ухвалою суду від 05.09.2024 оригіналу Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік ОСОБА_1 вбачається таке.

Особою, якою складено і подано до податкового органу вказаний вище звіт, серед іншого, зазначено інформацію про:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки НОМЕР_1 ;

- місце проживання позивачки - АДРЕСА_2 ;

- інформацію про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік на загальну суму 9828, 72 грн.

Як вбачається із змісту вказаного вище звіту, він містить помилки у прізвищі позивачки і адресі місця її проживання.

Так, у звіті в графі «Прізвище, ім`я, по батькові» зазначено « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », а у графі «місце проживання» зазначено « АДРЕСА_2 » замість « АДРЕСА_2 ».

Надаючи оцінку Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік ОСОБА_1 , за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на його безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що він є достатнім доказом факту його подачі позивачкою до податкового органу про нарахування єдиного внеску за 2018 рік.

До вказаного вище висновку суд прийшов, серед іншого, з таких підстав.

По-перше, позивачкою не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б спростовували зазначених вище висновків суду.

По-друге, на думку суду, помилки у Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік ОСОБА_1 не є визначальними та такими, що підтверджують факт не подання позивачкою вказаного звіту до відповідача.

По-третє, суд виходить також і такого.

Абзацом 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи наявна копія податкової декларації ОСОБА_1 за 2018 рік, поданої 29.01.2019 позивачкою до відповідача.

Так, із додатку 5 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до вказаної вище податкової декларації вбачається, що за 2018 рік позивачкою нараховано суму єдиного внеску у загальному розмірі 9828, 72 грн.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що оскаржувана вимога сформована відповідачем правомірно, із дотриманням вимог законодавства України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Згідно із п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення, суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене вище, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя Є.В. Печений