Справа № 240/6646/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
27 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/6646/24
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, в якому просить:
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
20.05.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.34-37) в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказує, що селищною радою був підготовлений проект рішення за заявою позивача, однак з початком введення в Україні воєнного стану на розгляд сесії селищної ради не виносився, оскільки відповідно до п.5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
04.06.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.80-83), у якому представник позивача проти доводів відзиву заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, враховуючи положення Земельного кодексу України про заборону передачі земель у приватну власність на час воєнного стану, вважає належним способом захисту зобов`язання селищної ради винести на розгляд та затвердження проект рішення на найближчій сесії із земельних питань.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 14.12.2020 №6-8919/14-20-СГ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки державної власності, що знаходиться на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за межами населених пунктів (а.с.10).
Заяву було зареєстровано Центром надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради 09.11.2021 за №850, однак жодної відповіді щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою на момент подачі позову до суду позивачем не отримано.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян повинні розглядатися і вирішуватися органами державної влади, місцевого самоврядування у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний тepмін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Однак, з боку відповідача, у термін визначений п.7 ст.118 Земельного кодексу України, ст.20 Закону України «Про звернення громадян» не було прийнято рішення про надання або про відмову надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Вважаючи таку бездіяльність Новогуйвинської селищної ради Житомирського Житомирської області протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.
За змістом п.6 ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Згідно з ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Пунктом "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Як передбачено пунктом "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Стаття 118 Земельного кодексу України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
За приписами частин 9-11 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, документація із землеустрою реєструються в день надходження до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, та розглядаються у порядку черговості їх надходження. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 4) затвердження проекту землеустрою відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, у двотижневий строк шляхом прийняття відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
Як свідчать матеріали справи, позивачу відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 14.12.2020 №6-8919/14-20-СГ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки державної власності, що знаходиться на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за межами населених пунктів (а.с.10).
Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
За правилами частин 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Отже, міська рада на пленарному засіданні вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин шляхом прийняття актів у формі рішень, у тому числі у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
У зв`язку із відсутністю відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі для повного та всебічного розгляду піднятого у заяві питання, за рекомендацією спеціалістів відділу земельних ресурсів та екології Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області позивачем було долучено до вищевказаної заяви Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (дата формування витягу 22.12.2021 (а.с.39-40).
На підставі поданих позивачем документів відділом земельних ресурсів та екології Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області розроблено проект рішення «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області у власність громадянам» для подальшого розгляду на пленарному засіданні чергової сесії Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Даний проект рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті Новогуйвинської територіальної громади 04.02.2022 за №23 (а.с.73-75).
Однак, на пленарне засідання 22 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, яке відбулося 10.02.2022 питання земельного характеру на розгляд не виносились.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого у подальшому було неодноразово продовжено.
На дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Законом України від 24.03.2022 №2145-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" (далі - Закон №2145-IX) внесено зміни, зокрема і до Земельного кодексу України.
Так, Розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктами 27 і 28. У підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Вказані зміни до Земельного кодексу України набрали чинності 07.04.2022.
Відповідно до підпункту 5 пункту 27 Розділу Х "Перехідні положенння" Земельного кодексу України, у редакції чинній з 19.11.2022, під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.
Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.
Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону №389-VІІІ правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Водночас, правовідносини у сфері реалізації громадянами права на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 гектара для ведення особистого селянського господарства не належать до переліку прав і свобод, перелічених у частині 2 статті 64 Основного Закону (обмеження щодо яких не допускається в умовах воєнного або надзвичайного стану).
Як наслідок, запроваджене обмеження у сфері земельних відносин є таким, що ґрунтується на приписах Конституції України та Закону №389-VІІІ. Обумовлені обмеження є тимчасовими та таким, що направлені на забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності в умовах воєнного стану.
Підстави прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою перелічених у статті 118 Земельного кодексу України. У спірному випадку відповідач не виявив обставин, з якими стаття 118 Земельного кодексу України, пов`язує неможливість затвердження проекту землеустрою.
Разом з тим, відповідач правомірно врахував заборону на передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність на час дії воєнного стану, обумовлену змінами, які внесені до Земельного кодексу України Законом №2145-IX.
Відсутність підстав для відмови затвердити проект землеустрою згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України, не звільняє відповідача від обов`язку враховувати відповідні вимоги закону щодо заборони на безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність на час дії воєнного стану. Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є завершальним етапом та фактично безоплатною передачею земельної ділянки у приватну власність, що на період дії воєнного стану законодавчо заборонено.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Таким чином, відповідач діяв відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, яка відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також суд звертає увагу, що встановлена у підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України заборона носить тимчасовий характер і після закінчення воєнного стану в Україні позивач не позбавлений права звернутись з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Суд зауважує, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян з 2022 року не змінився, правове регулювання цього питання викладене у статті 118 Земельного кодексу України, яка не зазнала змін. Введення заборони на передачу земельних ділянок у власність на час дії воєнного стану не змінює правове регулювання питання, а відстрочує розгляд цього питання до закінчення дії воєнного стану в Україні.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судом не розглядається питання встановлення судового контролю.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог та зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 261-262, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

27.09.24