Справа № 358/1176/24
Суддя: Лебединець Г. С.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 358/1176/24 Провадження № 2-а/358/25/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП в Київській області та просив скасувати постанову серія ББА № 550975 від 01.01.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.01.2023 поліцейським СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Філіповим Я.Ю. винесено постанову серія ББА № 550975 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що 01.01.2023 року об 11:20 в м.Богуслав на перехресті вулиць Миколаївська та Ярослава Шинкаренка водій тз Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без повної зупинки ТЗ, чим порушив вимоги п.п. 8.4 (б) ПДР України.

Позивач вказує, що із зазначеною постановою не згоден, оскільки він здійснив зупинку біля вказаного дорожнього знака. Оскільки в місці зупинки була обмежена видимість вул.Ярослава Шинкаренка, він був змушений проїхати ще метрів 10 і повторно зупинитися перед перехрестям. Після проїзду перехрестя він був зупинений співробітником поліції, який повідомив про те що він (позивач у справі) не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. Разом із тим доказів фіксації вказаного порушення співробітником поліції не було надано. Крім того, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не роз`яснювалися права, передбачені ст.268 КУпАП, постанова в його присутності не виносилася. Вважає необгрунтованим посилання в постанові на п.п.(б) п.8.4 ПДР, оскільки він стосується знаків пріоритету, а дорожній знак 2.2 відносить до попереджувальних знаків.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.07.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

Ухвала суду із додатками була отримана представником відповідача засобами поштового зв`язку 08.08.2024.

16.08.2024 та 16.09.2024 від представником позивача адвоката Ящука Л.А. надійшли заяви, відповідно до вимог ч.7 ст.139 КАС України, про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Відзив на позовну заяву відповідачем станом на 27.09.2024 не подано.

Щодо заперечень проти адміністративного позову від поліцейського СРПП Я.Філіпова, який направлений до суду супровідним листом за підписом начальника ВП №2 Обухівського РУП А.Бакала, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, документи, що підтверджують повноваження представників, визначені статтею 59 КАС України.

Частина третя статті 55 КАС України у редакції Закону № 390-ІХ передбачає за правилами самопредставництва можливість участі юридичної особи у справі через її працівника. Він має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом). При цьому, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні, статуті (як установчому документі) чи трудовому договорі (контракті) було визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) в порядку самопредставництва.

У зв`язку з цим, для підтвердження повноважень самопредставництва юридична особа має надати статут, положення чи трудовий договір (контракт), у яких чітко визначене право відповідної особи діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Витяг з Єдиного державного реєстру не може самостійно підтверджувати повноваження особи діяти за правилами самопредставництва без надання відповідних документів, з яких підтверджується, що у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи). КАС ВС справа №460/9301/23.

Суду не надано підтверджень наявності у підписантів заперечень проти позову повноважень на здійснення представництва інтересів ГУНП в Київській області в суді відповідно до ст.59 КАС України, тому вказані заперечення не можуть бути враховані судом при розгляді справи по суті.

Таким чином, суд констатує, що представник відповідача не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2023 року поліцейським СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Філіповим Я.Ю. винесено постанову серія ББА № 550975 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що 01.01.2023 року об 11:20 в м.Богуслав на перехресті вулиць Миколаївська та Ярослава Шинкаренка водій тз Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу д.з. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без повної зупинки ТЗ, чим порушив вимоги п.п. 8.4 (б) ПДР України.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно суд зазначає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення являється остаточним рішенням, яке приймається відповідною посадовою особою на підставі повно, всебічно та об`єктивно досліджених обставин справи.

При цьому, суд звертає увагу, що рішення щодо наявності чи відсутності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення має ґрунтуватись виключно на наявних у справі доказах.

В даному випадку обов`язок, щодо доведення вини законом покладається саме на суб`єкта владних повноважень, оскільки позивач не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Відповідачем жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не надано.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б могли спростовувати доводи позивача та вимоги позовної заяви.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним скасувати постанову серія ББА № 550975 від 01.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ст. ст. 7, 122, 245, 247, 251, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову серія ББА № 550975 від 01.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, винесену поліцейським СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Філіповим Я.Ю.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець