Справа № 160/3915/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/3915/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 в адміністративній справі №160/3915/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи з 29.06.1989 по 15.10.1989: за професією слюсар механіко-збірних робіт у цеху по ремонту двигунів у Дніпродзержинському авторемзаводі з 16.10.1989 по 24.06.1992: за професією - електрогазозварник 3 розряду у цеху по ремонту двигунів у Дніпродзержинському авторемзаводі з 05.10.1992 по 29.06.1994: за професією слюсар-ремонтник 4 розряду, агломераційний цех № 2 Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського. з 27.07.1995 по 05.04.1996: за професією електрозварник ручної зварки 3 розряду по обслуговуванню основних цехів із шкідливими умовами праці, ремонтно-монтажне виробництво, в АТ «Підприємство «КОКС», з 17.09.2001 по 17.06.2004: за професією електрозварник ручної зварки 3 та 4 розряду у Дочірнє СУ 104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція», з 04.01.2005 по 15.01.2008: за професією електрозварник 5 розряду в Асоціації «Багатопрофільна компанія «СПЕЦМЕТАЛУРГМОНТАЖ», з 27.07.2010 по 25.11.2013: за професією - електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 та 4 розряду за строковими трудовими договорами у зварочно-збірному цеху ВАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ», з 16.02.2018 по 01.03.2021: за професією електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машин 4 розряду за трудовим договором, зварювально-складальний цех у ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ» з 16.06.2014 по 15.05.2015: за професією монтажник технологічного обладнання та зв`язаних із ним конструкцій у ТОВ «Фірма «ПРОГРЕС» з 27.10.2015 по 17.10.2017: за професією слюсар-ремонтник (КБ 1-бис, УПКП ЦКЦ), 4 та 5 розряду, цех по ремонту коксохімічного обладнання в ПАТ «ЄВРАЗ Дніпродзержинський КХЗ» з 11.10.2022 по 06.07.2023: за професією газорізник 5 розряду, конверторний цех, дільниця з переробки металобрухту та металовідходів в ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» та передачі пенсійної справи за принципом екстериторіальності для прийняття рішення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 і у зарахуванні до пільгового стажу роботи періодів роботи: з 29.06.1989 по 15.10.1989: за професією слюсар механіко-збірних робіт у цеху по ремонту двигунів у Дніпродзержинському авторемзаводі з 16.10.1989 по 24.06.1992: за професією - електрогазозварник 3 розряду у цеху по ремонту двигунів у Дніпродзержинському авторемзаводі з 05.10.1992 по 29.06.1994: за професією слюсар-ремонтник 4 розряду, агломераційний цех № 2 Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського. з 27.07.1995 по 05.04.1996: за професією електрозварник ручної зварки 3 розряду по обслуговуванню основних цехів із шкідливими умовами праці, ремонтномонтажне виробництво, в АТ «Підприємство «КОКС», з 17.09.2001 по 17.06.2004: за професією електрозварник ручної зварки 3 та 4 розряду у Дочірнє СУ 104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція», з 04.01.2005 по 15.01.2008: за професією електрозварник 5 розряду в Асоціації «Багатопрофільна компанія «СПЕЦМЕТАЛУРГМОНТАЖ», з 27.07.2010 по 25.11.2013: за професією - електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 та 4 розряду за строковими трудовими договорами у зварочно-збірному цеху ВАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ», з 16.02.2018 по 01.03.2021: за професією електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машин 4 розряду за трудовим договором, зварювальноскладальний цех у ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ» з 16.06.2014 по 15.05.2015: за професією монтажник технологічного обладнання та зв`язаних із ним конструкцій у ТОВ «Фірма «ПРОГРЕС» з 27.10.2015 по 17.10.2017: за професією слюсар-ремонтник (КБ 1-бис, УПКП ЦКЦ), 4 та 5 розряду, цех по ремонту коксохімічного обладнання в ПАТ «ЄВРАЗ Дніпродзержинський КХЗ» з 11.10.2022 по 06.07.2023: за професією газорізник 5 розряду, конверторний цех, дільниця з переробки металобрухту та металовідходів в ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , ч. 1. п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.08.2023 р. № 44 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 ;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленого листом від 22.09.2023 № 46257-36800/А-01/8-0400/23 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , як працівнику зайнятого повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, періоди роботи: з 29.06.1989 по 15.10.1989: за професією слюсар механіко-збірних робіт у цеху по ремонту двигунів у Дніпродзержинському авторемзаводі з 16.10.1989 по 24.06.1992: за професією - електрогазозварник 3 розряду у цеху по ремонту двигунів у Дніпродзержинському авторемзаводі з 05.10.1992 по 29.06.1994: за професією слюсар-ремонтник 4 розряду, агломераційний цех № 2 Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського. з 27.07.1995 по 05.04.1996: за професією електрозварник ручної зварки 3 розряду по обслуговуванню основних цехів із шкідливими умовами праці, ремонтно-монтажне виробництво, в АТ «Підприємство «КОКС», з 17.09.2001 по 17.06.2004: за професією електрозварник ручної зварки 3 та 4 розряду у Дочірнє СУ 104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція», з 04.01.2005 по 15.01.2008: за професією електрозварник 5 розряду в Асоціації «Багатопрофільна компанія «СПЕЦМЕТАЛУРГМОНТАЖ», з 27.07.2010 по 25.11.2013: за професією - електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах 3 та 4 розряду за строковими трудовими договорами у зварочно-збірному цеху ВАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ», з 16.02.2018 по 01.03.2021: за професією електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машин 4 розряду за трудовим договором, зварювально-складальний цех у ПАТ «ДНІПРОВАГОНМАШ» з 16.06.2014 по 15.05.2015: за професією монтажник технологічного обладнання та зв`язаних із ним конструкцій у ТОВ «Фірма «ПРОГРЕС» з 27.10.2015 по 17.10.2017: за професією слюсар-ремонтник (КБ 1-бис, УПКП ЦКЦ), 4 та 5 розряду, цех по ремонту коксохімічного обладнання в ПАТ «ЄВРАЗ Дніпродзержинський КХЗ» з 11.10.2022 по 06.07.2023: за професією газорізник 5 розряду, конверторний цех, дільниця з переробки металобрухту та металовідходів в ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» до пільгового страхового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України та згідно з п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати звернення за призначенням пенсії з 04.08.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю та невмотивованістю відмови у призначенні пільгової пенсії за віком. Так позивач наполягає, що має достатню кількість пільгового стажу за списком№2, що підтверджується записами трудової книжки та уточнюючими довідками. Проте, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено які саме періоди трудової діяльності не зараховано до пільгового стажу та з яких підстав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 в адміністративній справі №160/3915/24 позовні вимоги задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

Позивач подала відзив на скаргу, в якому просила вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 04.08.2023 р. звернувся до територіального управлінні Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку№ 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 44 від 11.08.2023 р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії, оскільки на дату звернення позивач не має достатнього пільгового стажу для призначення пенсії за ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області до пільгового страхового стажу зараховано лише 9 років 5 місяців 24 дня, а загальний страховий стаж становить 33 роки 6 місяців 13 днів.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії від 11.08.2023 р. № 44 зазначено, що до страхового пільгового стажу не враховано лише період роботи з 11.03.1994 по 29.06.1994, оскільки у довідці від 16.06.2023 р. № 023-581 код професії (розділ 2030000а-18559) не відповідає позиції в переліку Посад за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162.

Позивач звернувся до органу ПФУ з заявою про роз`яснення стосовно того які саме періоди його трудової діяльності не враховано до пільгового стажу та з яких підстав.

На заяву позивача про надання інформації отримана відповідь від 08.09.2023 р. № 11743-12108/А-02/8-1100/23, яка містить лише формальні посилання на ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.п. 3, 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 і жодного згадування про конкретні періоди роботи, які не були враховані відповідачем-2 під час ухвалення протиправного рішення.

Відповідь від 22.09.2023 р. № 46257-36800/А-01/8-0400/23 була отримана від відповідача-1, але у своїй відповіді відповідач-1 навів періоди, які не були зараховані до пільгового страхового стажу наступні періоди роботи:

з 29.06.1989 р. по 24.06.1992 р. в Дніпродзержинському авторемонтному заводі

з 27.07.1995 р. по 05.04.1996 р. в АТ «КОКС»

з 04.01.2005 р. по 15.01.2008 р. в асоціації «Спецметалургмонтаж.», оскільки відсутні довідки про пільговий характер роботи за вищезазначені періоди роботи

та з 11.03.1994 р. по 29.06.1994 р., оскільки у довідці від 16.06.2023 р. № 023-851, код професії не відповідає позиції в переліку посад за Списком № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162.

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При прийнятті рішення ГУ ПФУ в Луганській області керувалось п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058, якими визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом «б» ч.1ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 09.12.2012 року до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213) було встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

В подальшому до ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 були внесені зміни, зокрема п. «б» був викладений в наступній редакції: «працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

23.01.2020 року Конституційним Судом України прийнято рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу 1, п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІ.

Вказаним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б-г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б-г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б-г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день наінших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посаді показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».

Згідно статей 151-2, 152 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Оскільки позивач звернулася із заявою про призначення пенсії після набрання рішенням Конституційного Суду України законної сили, застосуванню підлягають норми ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 09.12.2012 до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058.

В рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20 (переглянута Великою Палатою Верховного Суду від 03.11.2021) за позовом особи, якої було визнано протиправним та скасоване рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 17.08.2020 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити особі пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 12.08.2020 року на підставі п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення.

В даній зразковій справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про застосування саме норм Закону №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

З урахуванням наведених норм суд дійшов висновку про помилковість доводів відповідача про недосягнення пенсійного віку позивачем.

Щодо наявності підстав для зарахування періодів роботи до пільгового і страхового стажу суд виходить з на ступного.

За ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.2 ст.24 Закону № 1058).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (далі по тексту Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637.

Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

За пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Приписами пункту 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

У даній справі спірним є питання не зарахування відповідачем до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача: з 11.03.1994 по 29.06.1994, оскільки у довідці від 16.06.2023 р. № 023-581 код професії (розділ 2030000а-18559).

Пільговий характер роботи позивача, атестація робочих місць, а також зайнятість повний робочий день на посадах слюсар-ремонтник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах, робітник (слюсар-ремонтник), газорізальник підтверджено уточнюючими довідками від 16.06.2023 р. № 023-850, видана ПАТ Дніпровським металургійним комбінатом за період роботи по списку № 2 з 05.10.1992 по 10.03.1994; від 16.06.2023 № 023/851, видана ПАТ Дніпровський металургійний комбінат, за період роботи по списку № 2 з 11.03.1994 р. по 29.06.1994 р., від 22-06.2022 № 2/7-ОК-1, видана ПрАТ Дніпровагонмаш, за період роботи по списку № 2 з 24.04.2010 р. по 26.07.2010 р. та з 27.07.2010 по 27.10.2010; від 22.06.2022 № 2/17-ОК-2, видана ПРАТ Дніпровагонмаш, за період роботи по списку № 2 з 28.10.2010 р. по 28.01.2011 р. та з 29.01.2011 р. по 29.04.2011 р.; від 22.06.2022 р. № 2/17-ОК-З, видану ПрАТ Дніпровагонмаш, за період роботи по списку №2 з 30.04.2011 р. по 30.07.2011 р. та з 31.07.2011 р. по 31.12.2011 р.; від 22.06.2022 р. № 2817-ОК-4, видану ПРАТ Дніпровагонмаш за період роботи по списку № 2 з 01.01.2012 по 31.12.2012 та з 01.01.2013 по 25.11.2013; від 23.06.2022 № 143-623, видана ПАТ Камет-Сталь, за період роботи по списку № 1 з 27.10.2015 по 02.08.2016; від 23.06.2022 № 143-625, видана ПАТ Камет-Сталь, за період роботи по списку № 1 з 03.08.2016 по 17.10.2017; від 22.06.2022 № 2/17-ОК-5, видана ПрАТ Дніпровагонмаш, за період роботи по списку № 2 з 16.02.2018 по 20.06.2018 та з 26.10.2018 по 31.12.2019; від 22.06.2022 № 2/17-ОК-6, видану ПрАТ Дніпровагонмаш, за період роботи по списку № 2 з 01.01.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 01.03.2021; від 10.05.2023 № 143-362, видана ПАТ Камет-Сталь, за період роботи по списку № 2 з 11.10.2022 по 30.11.2022; від 20.06.2023 № 143-480, видану ПАТ Камель-Сталь.

У спірний період роботи діяли Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», з яких вбачається, що професія позивача відноситься до пенсійного забезпечення за Списком №2.

Отже, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також проведення у спірні періоди атестації робочих місць за умовами праці підтверджується записами, зокрема, у його трудовій книжці.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 в адміністративній справі №160/3915/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун