Справа № 160/4356/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2024 рокуСправа №160/4356/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-постанова №704) в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно, ОСОБА_1 , розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме, не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14 вказаної постанови;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення та доплатити, ОСОБА_1 : за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року включно, належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розміром посадового окладу 6060,00 грн, на місяць та окладу за військовим званням 1600,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року №294-IX на 01.01.2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розміром посадового окладу 6530,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1730,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-IX на 01.01.2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року включно, належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розміром посадового окладу 7150,00 грн: на місяць та окладу за військовим званням 1890,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IX на 01.01.2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розміром посадового окладу 7730,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 2040,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року №2710-IX, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року 6060,00 грн, на місяць, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року 6530,00 грн. на місяць, з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року 7150,00 грн., з 01.01.2023 року по 19.05,2023 року 7730,00 грн. та розміру окладу за військове звання з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року 1600,00 грн, на місяць, з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року 1730,00 грн. на місяць, з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року 1890,00 грн. на місяць, з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року 2040,00 грн. на місяць. визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року №294-IX на 01.01.2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-IX (далі-Закон №1082-IX) на 01.01.2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IX на 01.01.2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року №2710-IX на 01.01.2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що пункт 6 Постанови № 103 та зміни до пункту 4 Постанови № 704 втратили чинність з 29.01.2020 р., тобто з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18. Тому з 29.01.2020 р. діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення вищезазначених змін, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Отже, починаючи з 29.01.2020 р. відповідач повинен був здійснити перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням позивача.
Відповідач, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023 року №212 виключений зі списків особового складу військової частини.
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про здійснення перерахунку та доплати належного за 2020 - 2023 роки грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) обчислену шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з дадатками 1, 12, 13. 14.
Листом від 25.11.2023 року за вих.№691/вих3ВГ/352, Військовою частиною НОМЕР_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку та доплати належного за 2020 - 2023 роки грошового забезпечення та повідомлено позивача про те, що пунктом 4 Постанови №704 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 103) встановлено, що розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Враховуючи зазначене, при визначенні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а також відсоткової надбавки за вислугу років діючим військовослужбовцям відповідач керувався правовою нормою прямої дії, тобто пунктом 4 Постанови № 704, а не примітками до додатків 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704, які в частині встановлення конкретної розрахункової величини, що множиться на тарифний коефіцієнт, суперечать нормі цього ж нормативно-правового акту.
Вважаючи, що відповідач протиправно в період з 29.01.2020 р. по 19.05.2023 р. не виплачував йому посадовий оклад та оклад за військовим званням в розмірі, визначеному шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, як це передбачено пунктом 1 Примітки до Додатку 1 та Примітки до Додатку 14 Постанови № 704, позивач звернувся до суду із даним позовом.
При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII (надалі - Закон України №2011-XII).
Окрім того, цей Закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону України №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
За приписами частини четвертої статті 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Постановою №704, яка набрала чинності 01.03.2018 р., збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01.03.2018 р.
Відповідно до пункту 4 постанови № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.
Приміткою 1 Додатку 1 до постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до постанови № 704).
Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - постанова № 103), якою внесено зміни до постанови № 704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (пункт 6 постанови № 103).
Постанова №103 набула чинності 24 лютого 2018 року.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

З огляду на це, суд вважає необхідним застосування до спірних правовідносин з 29.01.2020 р. (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. у справі №826/6453/18) положень пункту 4 постанови № 704 в редакції до 24.02.2018 р., тобто в редакції, яка була чинна до набрання законної сили постановою № 103.

Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Суд зазначає, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 р. № 1774-VIII № обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів розрахованих, згідно з постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 19.10.2022 р. у справі №400/6214/21.

Суд зазначає, що у даній справі вимоги позивача здійснити перерахунок грошового забезпечення обумовлено підвищенням розміру грошового забезпечення, відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно із Законом України № 294-IX і Законом України № 1082-IX.

При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення та доплати при звільненні, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 р., на 01.01.2021 р., на 01.01.2022 р. та на 01.01.2023 р. шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 р.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лист Військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 р. про відмову у здійснення перерахунку грошового забезпечення та доплати, тому суд прийшов до висновку про визнання протиправними саме дій, а не бездіяльості відповідача, оскільки, дія це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, його активний вчинок, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов`язана була і могла вчинити.

На підставі означеного, суд прийшов до висновку про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-постанова №704) в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно, ОСОБА_1 , розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме, не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14 вказаної постанови.

При цьому, суд зазначає, що обчислення розміру посадового окладу та розміру окладу за військовим званням належить до дискреційних повноважень відповідача, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивач, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-постанова №704) в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно, ОСОБА_1 , розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме, не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,14 вказаної постанови.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення та доплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 р. по 31.12.2020 р. грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020р. та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023р. на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 р. №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька