Справа № 560/1614/24
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1614/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позову ОСОБА_1 до Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що відповідач станом на день прийняття наказу про звільнення позивача не провів з ним розрахунків щодо виплати компенсації за неотримане речове майно. У зв`язку з цим, позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути також середній заробіток за несвоєчаний розрахунок при звільненні.

У відзиві на позов відповідач не погодився з доводами позивача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Позивач проходив службу у Державній установі "Шепетівська виправна колонія (№98)".

Відповідно до витягу з наказу Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" від 09.11.2022 №219/ОС-22 позивач звільнений зі служби з 18.11.2022.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати компенсації за неотримане речове майно протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з частиною 5 статті 21, частини 2, частини 3 статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби мають право на носіння форменого одягу із знаками розрізнення, зразки якого розробляються відповідно до законодавства. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати. На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3, 17 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 №578 "Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби", речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах, що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань. Речове майно за цільовим призначенням є речовим майном поточного забезпечення, а за використанням поділяється на майно особистого користування та інвентарне майно. Особам рядового і начальницького складу речове майно особистого користування, як правило, видається у готовому вигляді.

Згідно з пунктами 23, 27, 60 вищевказаного Порядку, грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" відповідно до їх закупівельної вартості. Під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна. Розмір грошової компенсації за неотримане речове майно визначається пропорційно часу, що минув з моменту виникнення права на отримання речового майна, до дати звільнення із служби (не враховуючи місяць звільнення). Для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

Отже, передбачено, що у разі звільнення особи зі служби, виплачується грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягали видачі особі.

Відповідно до довідки Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)" від 21.04.2023 №6/2133 позивачу нарахована компенсація за належні до видачі предмети речового майна в сумі 14277,04 грн.

Оскільки позивачу не виплачена компенсація за неотримане речове майно, тому бездіяльність відповідача, що полягає невиплаті компенсації за неотримане речове майно, є протиправною. У зв`язку з цим, необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за неотримане речове майно.

Разом з тим, статтею 116 Кодексу законів про працю України на підприємство, установу, організацію покладений обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

За змістом частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Аналіз статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, які передбачають обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні, а також те, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку, дають підстави для висновку, що в спірних правовідносинах зазначений строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні ще не розпочався, оскільки відсутній факт остаточного розрахунку з позивачем.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 30.09.2020 у справі №120/1407/19-а.

Таким чином, вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні є передчасною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задоволити частково.

Вирішуючи питання про розподілу судових витрат, суд враховує, що за подання до суду позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації за неотримане речове майно та зобов`язання відповідача виплатити таку компенсацію позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

При цьому у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Шепетівська виправна колонія (№98)", що полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно.

Зобов`язати Державну установу "Шепетівська виправна колонія (№98)" виплатити ОСОБА_1 14277,04 грн компенсації за неотримане речове майно.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна установа "Шепетівська виправна колонія (№98)" (вул. Тараса Шевченка, 60,с. Климентовичі,Хмельницька обл., Шепетівський р-н,30464 , код ЄДРПОУ - 08564788)

Головуючий суддя О.Л. Польовий