Справа № 380/9949/24
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 рокусправа № 380/9949/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення,-

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19.04.2024 № 17953/13-01-24-14/;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Львівській області про виключення з реєстру платника єдиного податку від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14.

Ухвалою від 22.05.2024 суддя відкрила провадження у справі та призначила справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 17.07.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі акта від 29.03.2024 № 13396/13-01-24-14/ про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи винесене податкове повідомлення-рішення від 19.04.2024 № 17953/13-01-24-14/ НОМЕР_1 про нарахування грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 384 372,60 грн. Вказує,що якщо платник єдиного податку 2 групи у 2023 році був на спецгрупі 2%, то обсяг його доходу як спрощенця 2 групи рахується пропорційно до кількості календарних місяців, протягом яких платник податку не застосовував особливості оподаткування 2%. Важливим аспектом у спірній ситуації у взаємозв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» № 3219-ІХ є те, що зазначений Закон було прийнято 30.06.2023, набрав чинності 01.08.2023 а ФОП ОСОБА_1 отримав дохід як спрощенець 2 групи у січні та лютому 2023 року, тобто до моменту прийняття вказаного Закону (30.06.2023) та до моменту набрання ним чинності (01.08.2023). Натомість ГУ ДПС у Львівській області поширило на позивача законодавство, якого не існувало на момент отримання ним доходу як платником єдиного податку 2 групи.

Також, рішенням ГУ ДПС у Львівській області від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14 встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушив умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: обсяг доходу, який передбачається на цій групі 2 793 900,00 грн, а обсяг доходу, який отримав платник єдиного податку - 5 356 384 грн, що підтверджено податкового декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2023 рік (№ від 05.02.2024). Відповідно до пп. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення. Беручи до уваги той факт, що виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку здійснюється на підставі рішення ГУ ДПС у Львівській області, яке вважає, що позивачем порушено обсяг отриманого доходу у 2023 році, то варто акцентувати увагу на тому, що таке порушення не відбулося. Вважає, що рішення ГУ ДПС у Львівській області від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14 є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 17.06.2024 вх. № 46040, у якому зазначає, що позивач перебував у звітному періоді 2023 року як платник єдиного податку на системі оподаткування 2 групи протягом 6 місяців та як платник єдиного податку 3 групи 2% протягом 6 місяців. Відповідно до підпункту 9 прим. 1.4.3 підпункту 9 прим. 1.4 пункту 9 прим. 1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України обсяг граничного доходу ФОП ОСОБА_1 як для платників податків 2 групи у звітному 2023 році складає (5587800 грн / 12 місяців ? 6 місяців (період перебування позивача 2 групі) = 2 793 900 грн. Натомість, позивачем впродовж звітного періоду 2023 року отримано дохід як платника єдиного податку 2 групи - 5 356 384 грн, що є перевищенням обсягу доходу на 2 562 484 грн. Звертає увагу, що позивач у супереч п. 293.8 ст. 293 ПК України не застосовував до суми перевищеного доходу ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків та не подав в строк до контролюючого органу заяву про перехід на іншу систему оподаткування.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 21.06.2024 (вх. № 47521), у якій зазначає, що відповідач сам не заперечує того факту, що зміни введені щодо принципів обчислення доходу платників податків, які перебувають на спрощеній системі набрали чинності з 01.08.2023. Тобто, у періоді, коли позивач отримував дохід, таких норм законодавства не існувало. У спірному випадку у періоді отримання ФОП ОСОБА_1 доходу як платником єдиного податку 2 групи (у січні та на початку лютого 2023 року) не існувало жодного закону, який би говорив про те, що дохід платника єдиного податку 2 групи буде визначатися пропорційно місяцям, коли такий платник податку не застосовував особливості оподаткування. Тому, позивач не знав, не міг знати і не повинен був здогадуватися про те, що держава в якийсь конкретний проміжок часу змінить принципи обрахування доходу платників єдиного податку. На момент отримання доходу позивач не порушував норми законодавства України щодо формування і обсягу доходу. Звертає увагу, що у рішенні Конституційного Суду України М 6-рп/2012 від 13.03.2012 було визнано неконституційними положення пункту 2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», якими було встановлено контроль за витратами, здійсненими відповідними особами у період з 1 липня 2011 року до 31 грудня 2011 року, тобто за відносинами, які виникли до набрання чинності статтею 12 цього закону, що є порушенням конституційної вимоги щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Суд вказав, що положення пункту 2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону щодо надання у декларації за 2011 рік відомостей про здійснені у минулому витрати суперечить частині першій статті 58 Конституції України.

Представник відповідача подав заперечення від 10.07.2024 вх. № 52408, у якому зазначає, що нормою підпункту 9 прим. 1.4.3 підпункту 9 прим. 1.4 пункту 9 прим. 1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України закріплено, звітній період дії відповідної норми, а саме 2023 рік. Наголошує, що контролюючим органом встановлено факт порушення позивачем граничного обсягу доходу за розрахунком передбаченим підпунктом 9 прим. 1.4.3 підпункту 9 прим. 1.4 пункту 9 прим. 1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у звітному податковому періоді 2023 рік (з 01.01.2023 по 31.12.2023). Звертає увагу, що позивач у супереч п. 293.8 ст. 293 ПК України не застосовував до суми перевищеного доходу ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків та не подав в строк до контролюючого органу заяву про перехід на іншу систему оподаткування. Відповідний факт контролюючим органом було встановлено виключно на підставі дослідження податкової звітності позивача, що у свою чергу не є виходом за межі предмету камеральної перевірки. За результатами встановлених під час камеральної перевірки правопорушень та відповідно до пунктів 86.2, 86.7, ппп.86.7.1 статті 86 ПК України, Головним управлінням ДПС у Львівській області складено акт від 29.03.2024 №13396/13-01-24-14/ та прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.04.2024 №17953/13-01-24-14/ та рішення від 29.03.2024 №9730/6/13-01-24-14. Головне управління ДПС у Львівській області вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення від 19.04.2024 №17953/13-01-24-14/ та рішення від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 11.09.2024 суд заслухав вступну промову представника позивача, представника відповідача, дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 з 28.10.2022 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 000222469.

ФОП ОСОБА_1 у 2023 році був на таких системах оподаткування:

01.01.2023 - 09.02.2023 - 2 група єдиного податку;

09.02.2023 - 31.07.2023 - 3 група єдиного податку з особливостями 2%;

01.08.2023 - 31.12.2023 - 2 група єдиного податку.

ГУ ДПС у Львівській області на підставі п. 299.11, 299.11 ст. 299 ПКУ, проведена камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи, за результатами якої складений акт від 29.03.2024 № 13396/13-01-24-14/ НОМЕР_1 .

В акті зазначено, що підприємець порушив умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме обсяг доходу, який передбачає на цій групі 2 793 900,00 грн, а обсяг доходу, який отримав платник єдиного податку - 5 356 384 грн, (абзац 2 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст.298 Додаткового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), сума доходу за 2023 рік становить 2 562 484,00 гривень.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Сумській області винесено рішення від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Позивач подав заперечення до акту перевірки від 08.04.2024 № 4 та на рішення ГУ ДПС у Львівській області про виключення з реєстру платника єдиного податку від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14.

Відповідно до протоколу складеного за підсумками засідання постійно діючої комісії по розгляду спірних питань від 17.04.2024 за результатами розгляду заперечення, постійно діюча комісія розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області вирішила висновки акта перевірки залишити без змін, оскільки аргументи, наведені платником в запереченні та в ході засідання постійно діючої комісії по розгляду спірних питань не спростовують фактів порушень, вказаних в акті перевірки від 29.03.2024 № 13396/13-01-24-14/ НОМЕР_1 та рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14.

Також на підставі акту перевірки Головниму правлінням ДПС у Львівській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.04.2024 № 17953/13-01-24-14/ НОМЕР_1 , яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 480 465,75 грн, з них 384 371 коп. за податковим зобов`язанням, 96 093,15 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погодившись із винесеними рішенням про виключення з реєстру платника єдиного податку та податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За приписами підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 ПК України).

Суд установив, ФОП ОСОБА_1 був на таких системах оподаткування:

01.01.2023 - 09.02.2023 - 2 група єдиного податку;

09.02.2023 - 31.07.2023 - 3 група єдиного податку з особливостями 2%;

01.08.2023 - 31.12.2023 - на підставі п.п.9 рим.1.4.1 п.п.9 прим.1.4. п. 9 прим.1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України ФОП ОСОБА_1 було переведено на платника єдиного податку 2 групи.

15.03.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за 2 місяць 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 1 174 660,75 грн.

11.04.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І квартал 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 5 356 383,93 грн.

19.04.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за 3 місяць 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 0 грн.

18.05.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за 4 місяць 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 0 грн.

16.06.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за 5 місяць 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 0 грн.

16.06.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за 6 місяць 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 0 грн.

16.06.2023 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за 7 місяць 2023 року. Обсяг доходу за звітний період становить 0 грн.

05.02.2024 позивач подав податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 рік. Обсяг доходу за звітний період становить 5 356 383,93 грн.

Згідно з підпунктом 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу.

Норма, викладена в підпункті 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, внесена Законом України від 30.06.2023 № 3219-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану" (далі - Закон №3219-IX), який набрав чинності з 01.08.2023.

Абзацом третім пункту 299.10 статті 299 ПК України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно абзацу 2 підпункту 298.2.3 пункту 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Як встановив суд, підставою для прийняття оскарженого рішення слугували висновки контролюючого органу щодо перевищення платником протягом календарного року встановленого обсягу доходу платника єдиного податку другої групи абз. 2 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України обсяг доходу платника єдиного податку другої групи не повинен перевищувати 834 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що становить 5587800,00 грн.

На підставі наданих позивачем податкових декларацій суд встановив, що позивач не перевищив з 01.01.2023 до 31.07.2023 граничний обсяг доходу платника єдиного податку другої групи в 2023 році.

Зі змісту наведеного слідує, що до набрання чинності підпунктом 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України граничний обсяг доходу позивача за 3 квартали 2023 року (5 356 383,93 грн) перебував в межах, визначених підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (5587800,00 грн).

Суд зазначає, що відповідач не вказує в спірному рішенні про порушення позивачем податкового законодавства після набрання чинності Законом № 3219-IX, зокрема, доповнення підрозділу 8 розділу XX Податкового кодексу України підпунктом 9-1.4.3 підпункту 9-1.4 пункту 9-1.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач не перевищував до 31.07.2023 граничного обсягу доходу, встановленого на 2023 рік в розмірі 5587800,00 грн.

Отже, оскільки за підсумками 2023 року обсяг доходу позивача не перевищив граничного обсягу доходу платника єдиного податку другої групи, встановленого на 2023 рік відповідно до підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, висновок про перевищення позивачем такого обсягу доходу є безпідставним,

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення від 19.04.2024 № 17953/13-01-24-14/ та рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14, є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19.04.2024 № 17953/13-01-24-14/.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 29.03.2024 № 9730/6/13-01-24-14 про виключення з реєстру платника єдиного податку.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області в користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 7832,66 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30.09.2024.

Суддя Кедик М.В.