Справа № 160/23481/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-
28 серпня 2024 року представник акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просить:
визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Першого правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. від 16.08.2024 № 75038693.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що на виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2023 року було видано виконавчий лист №932/1967/22.
16 серпня 2024 заступником начальника відділу Першого правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення штрафу на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн. в рамках виконавчого провадження №75038693.
Оскільки станом на дату відкриття виконавчого провадження акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» було виконано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та надано ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж із проектом технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовним розрахунком вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири АДРЕСА_1 , постанова заступника начальника відділу Першого правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 16.08.2024 №75038693, є протиправно та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим представник позивача через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року, у задоволенні заяви представника акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про забезпечення адміністративного позову - відмовлено.
На примусове виконання до відділу за заявою гр. ОСОБА_1 про примусове виконання рішення від 14 травня 2024 року надійшов виконавчий лист №932/1967/22, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про: зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику - ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості - житлової квартири АДРЕСА_1 .
15 травня 2024 року виконавчий документ у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» зареєстровано в автоматизованій системі виконавчого провадження, надано єдиний унікальний номер виконавчого провадження №75038693 та призначено Системою відповідального виконавця - заступника начальника Відділу ОСОБА_2 .
16 травня 2024 року заступником начальника Відділу Григорян Н.А., керуючись вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27, 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження», в рамках виконавчого провадження № 75038693 винесено:
- постанову про відкриття виконавчого провадження №75038693;
- постанову про стягнення мінімальних витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 320,00 грн.;
- постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений положенням статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону (виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів), перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
14 серпня 2024 року на адресу відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , в якій стягувач повідомляє, що станом на момент подачі цієї заяви боржником не виконано рішення суду, що порушує права стягувача.
15 серпня 2024 року заступником начальника Відділу Григорян Н.А. здійснено перевірку виконання рішення боржником та складено акт державного виконавця, з якого встановлено, що боржником АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вимоги виконавчого документа не виконані.
16 серпня 2024 року заступником начальника Відділу Григорян Н.А., керуючись вимогами ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн., яка наразі оскаржується позивачем.
З урахуванням викладеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі».
27 вересня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача не погоджується з твердженнями Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), з огляду на наступне.
Житловий кодекс України дає вичерпний перелік Житлового фонду, конкретно в статті 4 зазначається поняття «квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення)».
Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира інші приміщення, які призначені та придатні для постійного проживання в них. За місцем знаходження житла визначається місце проживання людини.
У статті 14.1.129 Податкового кодексу України введено категорію «об`єкти житлової нерухомості» - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки. Об`єкти житлової нерухомості поділено на типи, зокрема:
квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.
За положеннями Цивільного кодексу України різновидами житла є, зокрема:
- квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного проживання в ній (ст. 382 ЦК). В Додатку 1 вказаного вище Положення поняття квартири деталізоване: квартира - частина житлового будинку, яка призначена для проживання однієї чи декілька сімей, має обладнані житлові і підсобні приміщення, окремий вихід на сходову клітку, галерею, в коридор або на вулицю. Квартира може бути однокімнатною або багатокімнатною. Як річ квартира може бути подільною і неподільною, в останньому випадку квартира може перебувати у спільній частковій чи спільній сумісній власності. При цьому місця загального користування залишаються у спільній сумісній власності без зміни їх цільового використання.
Визначення «Житлова квартира» не існує у нормативно-правових актах.
Отже, АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вважає, що поняття «квартира» та «житлова квартира» є тотожними та не можуть впливати на добровільне виконання виконавчого листа №932/1967/22 від 10.05.2023 року про зобов`язання акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику - ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості - житлової квартири АДРЕСА_1 .
З урахуванням викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року по справі №932/1967/22 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання надати послуги з розподілу електроенергії до електромережі зі встановленням засобу вимірювання електроенергії та відкриттям особового рахунку, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Зобов`язано Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язано Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» розглянути заяву-повідомлення ОСОБА_1 від 16.04.2021 року за вхідним №101042019 про приєднання електроустановки певної потужності сонячної станції 30 Квт, розташованої за адресою: квартири АДРЕСА_2 , до електромереж оператора системи розподілу.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» судовий збір на користь держави в сумі 80 гривень 52 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

На виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 14 травня 2024 року видано виконавчий лист №932/1967/22.

На примусове виконання до відповідача за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання рішення 14 травня 2024 року надійшов виконавчий лист №932/1967/22, виданий Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про: зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику - ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості - житлової квартири АДРЕСА_1 .

15 травня 2024 року виконавчий документ у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» зареєстровано в автоматизованій системі виконавчого провадження, надано єдиний унікальний номер виконавчого провадження №75038693 та призначено системою відповідального виконавця - заступника начальника відділу ОСОБА_2 .

16 травня 2024 року заступником начальника відділу Григорян Н.А. відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27, 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження №75038693 винесено:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №75038693;

- постанову про стягнення мінімальних витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 320,00 грн.;

- постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн.

14 серпня 2024 року до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , в якій стягувач повідомляє, що станом на момент подачі заяви боржником не виконано рішення суду, що порушує права стягувача.

15 серпня 2024 року заступником начальника Відділу Григорян Н.А. здійснено перевірку виконання рішення боржником та складено акт державного виконавця, з якого встановлено, що боржником АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вимоги виконавчого документа не виконані.

16 серпня 2024 року заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н.А. відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.

Оскільки, на думку представника позивача, станом на дату відкриття виконавчого провадження акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» було виконано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та надано ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж із проектом технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовним розрахунком вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири АДРЕСА_1 , постанова заступника начальника відділу Першого правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 16.08.2024 №75038693, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим представник позивача через систему «Електронний суд» звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню на підставі таких виконавчих документів підлягають:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом з матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 14 травня 2024 року видано виконавчий лист №932/1967/22.

На примусове виконання до відділу за заявою гр. ОСОБА_1 про примусове виконання рішення надійшов виконавчий лист №932/1967/22, виданий Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, про: зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику - ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості - житлової квартири АДРЕСА_1 .

15 травня 2024 року виконавчий документ у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» зареєстровано в автоматизованій системі виконавчого провадження, надано єдиний унікальний номер виконавчого провадження №75038693 та призначено системою відповідального виконавця - заступника начальника відділу ОСОБА_2 .

16 травня 2024 року заступником начальника відділу Григорян Н.А. у відповідності до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27, 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження №75038693 винесено:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №75038693;

- постанову про стягнення мінімальних витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 320,00 грн.;

- постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений положенням статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону (виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів), перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Суд при прийнятті рішення по справі враховує наступні обставини справи.

Отже, з урахуванням положень статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для прийняття рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", є встановлення державним виконавцем факту невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії. При цьому, таке невиконання повинно існувати на день винесення постанови про накладення штрафу, а причиною невиконання - обставини, які не залежать від боржника.

Суд звертає увагу, що сповіщення щодо приєднання електроустановок №54 ОСОБА_3 оформлене листом №60854/1001 від 04 грудня 2023 року, яким АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» останньому було запропоновано альтернативну точку приєднання, не може вважатися належним способом виконання рішення суду по справі №932/1967/22.

Крім того, суд враховує, що 14 серпня 2024 року на адресу Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява ОСОБА_1 , в якій стягувач повідомляє, що станом на момент подачі заяви АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не виконало рішення суду, що порушує права стягувача.

15 серпня 2024 року заступником начальника Відділу Григорян Н.А. здійснено перевірку виконання рішення боржником та складено акт державного виконавця, з якого встановлено, що боржником АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вимоги виконавчого документа не виконані.

Як наслідок, 16 серпня 2024 року заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н.А., керуючись вимогами статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.

Суд враховує, що змістом виконавчого листа № 932/1967/22 визначено «Зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири АДРЕСА_1 ».

В той же час, долучені копії документів до заяви представника відповідача від 17.05.2024 року за № б/н, зокрема: проекти договорів, технічні умови та орієнтовний розрахунок, визначають об`єкт: квартира АДРЕСА_3 , тоді як назва об`єкту, що визначена у виконавчому документі, є житлова квартира АДРЕСА_1 .

Відтак, судом встановлено, що вимоги виконавчого листа №932/1967/22, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про: зобов`язати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" надати замовнику - ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості - житлової квартири АДРЕСА_1 , дійсно не виконані в повному обсязі, що і стало підставою для прийняття спірної постанови про накладення штрафу.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи невиконання АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2023 року по справі №932/1967/22, суд вважає, що заступником начальника відділу Першого правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) правомірно прийнято постанову про стягнення з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» штрафу у розмірі 5 100,00 грн. від 16.08.2024 року №75038693.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі».

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3028,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник