Справа № 520/8045/20
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 вересня 2024 р. Справа № 520/8045/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Мороко А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розгляд звіту про виконання рішення суду від 19.07.2021 у справі № 520/8045/20 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в східних областях, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі № 520/8045/20 адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в східних областях (місцезнаходження: вул. Інституцька, 21/8, Київ, 01008), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (місцезнаходження: вул. Інституцька, 21/8, Київ, 01008), начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код - 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 % грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 18.04.2024 у справі № 520/8045/20, заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в східних областях, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати до суду у місячний строк після набрання чинності ухвали, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі № 520/8045/20. У задоволенні решти заяви позивача, поданої у згідно ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі № 520/8045/20 відмовлено.

30.04.2024 на адресу суду надійшов звіт суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду від 19.07.2021 у справі № 520/8045/20.

ОСОБА_1 через функціонал "Електронний суд" звернувся до суду із заявою, в якій просив суд прийняти рішення за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду з урахуванням наданих доказів невиконання рішення суду суб`єктом владних повноважень. Також заявник просив суд накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, начальника ГУ ПФУ в Харківській області, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані заяви обґрунтовані тим, що твердження відповідача про виконання рішення у справі № 520/8045/20 не відповідає дійсності, враховуючи інформацію, яка повідомлена ГУ ПФУ в Харківській області у звіті від 30.04.2024, сформованим на виконання вимог суду у справі № 520/8045/20.

Стосовно наявності правових підстав для неприйняття звіту відповідача про виконання рішення суду у справі № 520/8045/2020 у контексті аргументу заявника, що фактично наразі вказане рішення суду відповідачем не виконано, суд зазначає наступне.

Так, судом з наданого ГУ ПФУ в Харківській області звіту про виконання рішення суду встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі №520/8045/20 нараховано різницю в пенсії за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 в розмірі 45688 гривень 44 копійки.

Нараховану за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 різницю в пенсії в розмірі 45688,44 грн. включено до переліку отримувачів виплат за минулий період, виплату якої провадиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 10.11.2021 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території».

В листопаді 2022 року суму в розмірі 530,00 грн., в грудні 2022 року - 2,18 грн., в липні 2023 року - 557,32 грн., в вересні 2023 року - 2093 грн., в жовтні 2023 - 1303,00 грн., в листопаді 2023 року - 4,10 грн., в грудні 2023 року - 0,62 грн. внесено до виплатної відомості та профінансовано.

Залишок невиплачених коштів складає 41198 гривень 22 копійки.

Станом на квітень поточного року бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено і на цей час діє тимчасовий розпис доходів та видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на II квартал 2024, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 28 березня 2024 № 32.

Для виконання рішення суду по зазначеній справі в повному обсязі головним управлінням 25.04.2024 № 2000-0508-5/68602 зроблено запит до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату різниці в пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 в сумі 41198 гривень 22 копійки.

Згідно вищезазначеного наказу видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду на II квартал 2024 року не передбачено. Станом на квітень 2024 року погашена заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили, по 19.09.2020 включно.

Тобто, рішення суду від 19.07.2021 у справі №520/8045/20 не виконане в частині виплати заборгованості недоплаченої частини пенсії позивача в розмірі 41198 гривень 22 копійки.

Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, та членам їх сімей згідно ст. 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як передбачено положеннями статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

З огляду на вказане суд зазначає, що нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань з Державного бюджету України.

Судом встановлено, що 22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (надалі Порядок № 649) та встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Як передбачено п. 1 Порядку № 649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до п.3,4 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Пунктом 10 Порядку № 649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Суд зазначає, що предметом правового регулювання Постанови Кабінету Міністрів України № 649 є порядок виділення коштів на фінансування витрат на виконання рішень суду. При цьому видатки Пенсійного Фонду України, як органу влади, на фінансування пенсійних виплат, передбачених чинними нормативно-правовими актами, є об`єктивно прогнозованими, та держава має обов`язок прогнозувати розмір майбутніх виплат. Однак, видатки на виконання рішень судів, які будуть підлягати виконанню в майбутньому, не є об`єктивно відомими заздалегідь, тому встановлення механізму виділення коштів на виконання таких судових рішень є необхідним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі №520/8045/20, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з урахуванням вимог Порядку № 649.

Судовим розглядом не встановлено доказів того, що зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018, якою затверджено Порядок № 649, була визнана незаконною та нечинною в порядку, визначеному ст. 264 КАС України, а отже остання є діючою та має враховуватися відповідачем, як суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до позиції, висловленої Конституційним Судом України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначена норма законодавства не є імперативною та передбачає право суду, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про наявність або відсутність підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Також, Верховний Суд в ухвалі від 07.05.2024р. по справі №160/5259/20 зазначив, що: "Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання. При цьому аналіз норми статті 382 КАС України у її системному взаємозв`язку з нормами статті 372 КАС України дозволяє стверджувати, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися за наявності для цього підстав (безвідносно до факту наявності виконавчого провадження щодо виконання відповідного судового рішення), зокрема у випадку, якщо: рішення суду ще не виконано, у тому числі у порядку його примусового виконання; існує обґрунтований і підтверджений доказами ризик його невиконання; існують підтверджені доказами обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, або дають підстави вважати, що: загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач (його правонаступник) створює перешкоди для виконання такого рішення, має намір ухилення від цього обов`язку."

У пункті 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Водночас для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.».

Суд звертає увагу, що у своєму звіті від 30.04.2024 відповідач повідомив про виконання рішення, зазначивши, що виплата різниці пенсії буде проводитись у порядку черговості при виділенні відповідного фінансування, а черговість здійснення виплат визначається в залежності від дати набрання рішенням суду законної сили. Станом на квітень 2024 погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.09.2020 включно.

З наведеного вбачається, що вказаний звіт ГУ ПФУ в Харківській області не свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення суду або його невиконання, а, навпаки, є доказом вчинення відповідачем заходів, спрямованих на виконання рішення суду по дані справі.

При цьому, ані рішення суду від 19.07.2021 у справі №520/8045/20, ані обставини спірних правовідносин не дають жодних підстав для висновку про те, що рішення у справі №520/8045/2020 підлягає виконанню суб`єктом владних повноважень першочергово відносно решти рішень судів в аналогічних чи подібних категоріях спорів, котрі набрали законної сили раніше від рішення суду у справі №520/8045/2020.

Відтак, суд зазначає, що нездійснення суб`єктом владних повноважень у даному конкретному випадку виплати боргу за рішенням суду у справі №520/8045/2020 не є доказом умисного та свідомого невиконання судового рішення, оскільки відсутність фізичної змоги провести грошовий платіж через неотримання відповідних цільових асигнувань та через відсутність вільного обсягу фінансових ресурсів, не може бути кваліфіковано у якості невиконання судового рішення без поважних причин.

В той же час, як зазначалося вище, відповідачем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, в порядку, визначеному Постановою № 649.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, обставини часткового виконання судового рішення, а також особливості нормативно-правового регулювання правовідносин в частині нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено необхідності повторної оцінки звіту ГУ ПФУ в Харківській області по даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття рішення за наслідками розгляду звіту про виконання рішення у справі № 520/8045/20.

Стосовно наявності правових підстав для накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі №520/8045/20, суд зазначає наступне.

Верховний Суд в ухвалі від 31 січня 2024 року в адміністративній справі №560/1080/19 виклав наступну правову позицію щодо застосування на керівника органу пенсійного фонду штрафу за невиконання рішення суду за відсутності фінансування: "накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, можливе або у разі ненадання звіту на виконання ухвали суду, або ненадання доказів, які свідчать про невжиття заходів, спрямованих на виконання рішення суду з моменту останнього встановлення строку надання звіту суб`єкта владних повноважень".

З наданих до звіту про виконання рішення суду доказів встановлено, що керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вживав заходи на виділення коштів для виконання ухваленого на користь заявника судового рішення. Проте, фактична невиплата позивачу нарахованих 41198 гривень 22 копійки, пов`язана з встановленою Пенсійним фондом України черговістю виконання судових рішень в межах бюджетних асигнувань.

Таким чином, покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому законом, та в межах повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

Суд враховує, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд не вбачає наявності таких підстав.

Зазначені висновки узгоджуються в висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

Зважаючи на те, що в ході розгляду звіту на виконання судового рішення та наданих на його підтвердження доказів судом не встановлено бездіяльності з боку відповідача щодо навмисного невиконання рішення суду чи відсутності з боку керівника територіального органу пенсійного фонду належного контролю за виконанням покладених на орган функцій, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 249, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про прийняття рішення за наслідками розгляду звіту про виконання рішення у справі № 520/8045/20 залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення суду у справі № 520/8045/20 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя А.С.Мороко