Справа № 331/3475/24
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 331/3475/24 2-а/335/139/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Разбітнова К.В., звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради у якому просить скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 21.05.2024 №796 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 12.04.2024 року співробітниками Інспекції з благоустрою м.Запоріжжя складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП. Відповідно до змісту вказаного протоколу ОСОБА_1 о 15 год. 30 хв. 12.04.2024 року самовільно без дозвільних документів проводив земляні роботи з укладення тротуарної плітки біли приміщення. За змістом даної постанови, позивачу інкриміновано порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Разом з цим, позивач зауважив, що у протоколі зазначено, що він є найманим працівником, тобто до його обов`язків входить виконання будівельних робіт, згідно договору з власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, враховуючи те, що не він є ініціатором проведення будівельних робіт з укладення тротуарної плитки то до обов`язків позивача, як найманого працівника, не входило оформлення дозвільних документів.

Зазначені обставини підтверджені відповідними доказами, які надавались адміністративній комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради при розгляді справи, проте були залишені поза увагою та не враховані відповідачем під час прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, позивач вважає, що дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. до ОСОБА_1 є незаконними у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також порушення норм КУпАП.

Крім цього, зауважив, що оскаржувану постанову слід визнати такою, що винесена незаконно, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.283 КУпАП постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. А рішення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №796 від 21 травня 2024 року було прийняте у формі постанови.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 червня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по підсудності.

02 липня вказана справа надійшла до Оджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 справу передано в провадження судді Алєксєєнка А.Б.

Ухвалою судді від 05 липня 2024 року у зв`язку із невиконанням позивачем при зверненні до суду вимог ст.160, 161 КАС України позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

29 липня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Разбітнова К.В. про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 30 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

12.08.2024 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування відзиву зазначено про те, що під час розгляду матеріалів адміністративної справи встановлено, що 12.04.2024 року о 15 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 самостійно без дозвільних документів проводив земельні роботи з укладання тротуарної плитки біля приміщення, чим порушив п. 1 ст. 16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», відповідальність за це правопорушення передбачена ст. 152 КУпАП.

ОСОБА_1 в протоколі пояснення не надав, на засідання комісії не з`явився, надавши клопотання про закриття провадження у справі долучивши до нього копію договору підряду від 10.04.2024, витяг з невідомого документа в якому зазначено, що «продавець по довіреності ОСОБА_2 покупець ОСОБА_3 ». Разом з цим, вказані документи належним чином не засвідчені, їх походження встановити неможливо.

Під час розгляду справи комісією було досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, фотоматеріали, пояснення ОСОБА_1 , клопотання про закриття провадження та документи, надані ОСОБА_1 .

Відповідач не погоджуючись з позицією позивача, щодо того, що останній є найманим робітником, а тому не повинен оформлювати дозвільні документи зауважує, що відповідно до долучених до матеріалів справи копій документів, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір підряду, відповідно до якого початок виконання робіт передбачено 15 квітня 2024 року, у той час, як протокол складено 12 квітня 2024 року. Таким чином, ОСОБА_1 несе персональну відповідальність за проведення робіт з укладення тротуарної плитки без дозвільних документів. Також, зауважено, що за проведення земельних робіт без дозвільних документів за адресою: АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративні правопорушення 15.04.2024, 17.04.2024, 18.04.2024, тобто з моменту складання першого протоколу ОСОБА_1 не вжив заходів з метою отримання дозвільних документів.

З приводу тверджень позивача, що постанову необхідно визнати такою, що винесена незаконно, оскільки відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення, представник відповідача зазначив, що у відповідності до ст.283 КУпАП за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Посилаючись на вищевикладені обставини, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача.

До відзиву на позовну заяву надано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.04.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №0045 за змістом якого вбачається, що 12.04.2024 о 15 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 самовільно без дозвільних документів проводив земельні роботи з укладання тротуарної плитки біля приміщення, чим порушив п.1 ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно Витягу з протоколу №10 від 21 травня 2022 року справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 розглянуто на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті, яке відбулось 21.05.2024 року.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №796 від 21.05.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст. 152 КУпАП України порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; територія (в населеному пункті) - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Статтею 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» До об`єктів благоустрою населених пунктів належать:

1) території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

б) пам`ятки культурної та історичної спадщини;

в) майдани, площі, бульвари, проспекти;

г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

ґ) пляжі;

д) кладовища;

е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Статтею 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встновлено, що порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.

Дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються:

особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту;

у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку.

Процедуру видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів регулює Типовий порядок видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів, затверджений постановою кабінету Міністрів України №870 від 30.10.2013 року.

Так, додаток 3 до вищевказаного Типового порядку містить Перелік земляних та/або ремонтних робіт, для проведення яких необхідно отримати дозвіл та передбачає отримання дозволу зокрема для проведення земляних або монтажних робіт, не пов`язаних з прокладенням, перекладенням, ремонтом інженерних мереж і споруд ; земляних або монтажних робіт, пов`язаних з розриттям дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», на об`єктах благоустрою категорично забороняється: 1) виконувати роботи без дозволу у разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.

У позовній заяві сторона позивача посилається на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 є найманим працівником за договором підряду та до кола його обов`язків не входить оформлення дозвільних документів. На переконання позивача відповідачем залишено поза увагою те, що власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , яка є ініціатором та організатором проведення зазначених робіт.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить нежитлова будівля літ.А. за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином територія біля приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є територією міста Запоріжжя.

На момент проведення земляних робіт з укладання тротуарної плитки в позивача не було дозволу (ордеру) на земляні роботи при виконанні земельних, будівельних та інших робіт на території міста Запоріжжя.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача щодо відсутності у нього, як у найманого працівника, обов`язку на отримання дозвільних документів.

Відповідно до положень ст. 837 ЦК України, договір підряду - домовленість двох сторін, за якою одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. Договір підряду вважається укладеним з моменту досягнення згоди сторін за всіма істотними умовами договору (консенсуальний договір).

Однак, суд звертає увагу сторони позивача, на те, що згідно наданої копії Договору підряду від 10 квітня 2024 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 передбачено, що сторонами укладено договір підряду про укладення тротуарної плитки біля нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , визначений договорі початок виконання робіт 15 квітня 2024 року.

Разом з цим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0045 від 12.04.2024 ОСОБА_1 виконував проведення земельних робіт з укладання тротуарної плитки біля приміщення без дозвільних документів 12 квітня 2024 року.

Суд зазначає, що однією із об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП є діяння, яке полягає у виконанні робіт на об`єктах благоустрою без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом. Суб`єктом даного правопорушення, виходячи із диспозиції даної норми, є будь-яка особа, яка такі роботи виконує.

За таких обставин, суд доходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 несе персональну відповідальність за проведення земляних робіт по укладанню тротуарної плитки без дозвільних документів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені відповідачем докази у адміністративній справі, копії яких долучено до відзиву, у їх сукупності у повному обсязі підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Водночас з приводу доводів сторони позивача, що оскаржувану постанову слід визнати такою, оскільки вона винесена незаконно, оскільки відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення, суд вважає такі твердження сторони позивача неспроможними з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Спірна постанова прийнята повноважним органом, відповідає положенням ст. 283 КУпАП, а тому суд не бере до уваги доводи позивача в цій частині.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину позивача.

Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування оскаржуваної постанови позивачем не доведено, а судом не встановлено, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складання до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п.4 ч.5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради (, адреса: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 206).

Повне судове рішення складено 27 вересня 2024 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко