Справа № 447/1313/24
Суддя: Павлів В. Р.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/19/24
Справа №447/1313/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

26.09.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі: судді Павліва В.Р., з участю секретаря судового засідання Норик І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

13.05.2024 ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до Стрийського районного управління національної поліції ГУНП Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовної заяви покликався на те, що 03.05.2024 о 01 год. 34 хв. інспектором відділу поліцейської діяльності (м. Новий Розділ) Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Федечком В.М. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2057093. Вказує, що згідно постанови він - ОСОБА_1 , 03.05.2024 о 01 год. 34 хв. на дорозі Розділ-Жирово, 4 км керував транспортним засобом RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювала лампочка заднього лівого габаритного ліхтаря, чим порушив п. 31.4.3. ПДР - керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його заборонено, переобладнання з порушенням, відповідних правил, норм і стандартів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Даною постановою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Вказує, що вирушив у дорогу на технічно справному транспортному засобі. Був зупинений працівниками поліції, які пояснили, що у ТЗ у темну пору доби не працює лампочка заднього лівого габаритного ліхтаря. На вимогу працівників поліції надав документи, після чого було винесено вищевказану за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме порушення п. 31.4.3. ПДР - керування водієм транспортний засобом, що має несправності зовнішніх світлових пршадів (темної пори доби), з якими відповідно до встанов. правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням, відповідних правил, норм і стандартів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. п. 31.4.3. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі й лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Поліцейським у оскаржуваній постанові взагалі не вказано, який із підпунктів пункту 31.4.3 порушено.

Наголошує, що адміністративна відповідальність передбачена не за будь-яку несправність, а несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), за наявності якої експлуатація транспортного засобу забороняється. ПДР забороняють експлуатацію транспортного засобу з непрацюючим світловим приладом тільки в одному випадку, якщо це ліва фара в режими ближнього світла, тобто передня фара, оскільки режим ближнього світла є лише на передніх фарах. Експлуатація транспортного засобу з непрацюючою лампочкою заднього лівого габаритного ліхтаря не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП. Пункт 31.4.3 ПДР України не передбачає заборони експлуатації транспортного засобу при непрацюючій лампочці лівого габаритного ліхтаря, про що зазначено в постанові.

Позивач наголошує, що йому у вину ставиться те, що у транспортного засобу в темну пору доби не працювала лампочка заднього лівого габаритного ліхтаря, а не лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

ОСОБА_1 вважає, що ним не порушено пункту 31.4.3 ПДР України, оскільки заборона подальшого руху транспортного засобу (а не експлуатація), у якого у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів передбачена п. 31. 6 ПДР.

Ухвалою суду від 13.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

07.06.2024 позивач звернувся із заявою про заміну неналежного відповідача Стрийське РУП ГУНП Львівській області на належного відповідача ГУ НП у Львівській області.

28.06.2024 суд постановив ухвалу про заміну неналежного відповідача Стрийськ РУП ГУНП Львівській області на належного відповідача ГУ НП у Львівській області.

Ухвала суду про відкриття провадження від 13.05.2024, ухвалу суду від 28.06.2024 заміну неналежного відповідача на належного та позовну заяву із додатками було надіслано в електронний кабінет - ГУНП Львівській області, що підтверджується довідкою про доставку в електронному кабінеті.

Про судові засідання призначені на 30.07.2024 та 26.09.2024 відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується довідками про доставку в електронному кабінеті.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕНА №2057093 ОСОБА_1 03.05.2024 о 01 год. 34 хв. на дорозі Розділ-Жирово, 4 км керував транспортним засобом RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювала лампочка заднього лівого габаритного ліхтаря, чим порушив п. 31.4.3. ПДР - керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його заборонено, переобладнання з поруш, відповідних правил, норм і стандартів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що представник відповідача у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не подав, не надав жодного належного чи допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а (2а/204/27/17).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні. Відповідач викликався в судове засідання для надання пояснень, або надання будь-яких додаткових доказів, однак такий не з`явився, відзиву не надав.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано до суду відзиву на позовну заяву, а так само доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зважаючи, що відповідач не надав суду доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та відповідно наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанову про накладення адміністативного стягнення слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 132, 241-243, 246, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2057093 від 03.05.2024, яка складена інспектором відділу поліцейської діяльності (м. Новий Розділ) Стрийського РУП ГУНП у львівській області Федечком Володимиром Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: пл. Генерала Григоренка, 3 м. Львів, 79003.

Повний текст рішення складено 26.09.2024.

Суддя Павлів В. Р.