Справа № 600/651/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Чернівці Справа № 600/651/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області за № 032385 від 25.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною, оскільки винесена без з`ясування всіх обставин. Позивач наголошує, що відповідач під час розгляду справи не врахував наявність сертифікатів відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки UA 1245383 та DE364148 від 30.06.2022 на транспортний засіб марки МАН державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки SCHMITZ державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказані сертифікати були чинними на момент проведення перевірки та їх копії надавалися водієм транспортного засобу посадовим особам відповідача під час рейдової перевірки 19.06.2023, однак не були взяті до уваги.

Позивач також стверджував, що під час прийняття спірного рішення належним чином завірені копії сертифікатів відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки на транспортний засіб та причіп були в наявності у посадових осіб відповідача, так як він на наступний день після проведення рейдової перевірки направив засобами поштового зв`язку (через Укрпошту) письмові пояснення та належним чином завірені копії сертифікатів цінним листом з описом вкладення.

На підставі викладеного, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Державна служба України з безпеки на транспорті (далі відповідач, Укртрансбезпека) подала до суду відзив, в якому заперечувала проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявленого позову. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням документів наданих під час перевірки.

Зокрема, відповідач зазначав, що посадовими особами Укртрансбезпеки в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку № 1567, шляхом проведення рейдової перевірки, 19.06.2023 на автодорозі Н - 10 249 км. + 906 м. с. Магала перевірено транспортний засіб марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 та напівпричіп марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_4 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 , який використовує в своїй діяльності позивач. Під час перевірки виявлено порушення здійснення міжнародних перевезень вантажів за маршрутом Болгарія Україна згідно СМР № 80108813 перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 та причіп SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_4 , якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, відповідальність за що передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що правомірно застосував до позивача штраф оскаржуваною постановою.

Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області (далі - відповідач) відзив до суду не надав, правом, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

На підставі направлення на рейдову перевірку від 16.06.2023 № 015552 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області, 19.06.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті здійснювалася рейдова перевірка (перевірка на дорозі) на автодорозі Н - 10 249 км. + 906 м. с. Магала, під час якої перевірено транспортний засіб марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 та напівпричіп марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_4 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 під керуванням водія - ОСОБА_2 , який використовує в своїй діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с. 29, 97, 98, 99).

В ході перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки виявлено факт порушення вимог ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт водієм транспортного засобу марки Мерседес Бенц реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_2 , що використовується ФОП ОСОБА_1 , а саме: відсутність у водія позивача на момент проведення рейдової перевірки сертифікату відповідності ТЗ вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки (причіп) вимогам країн, територією яких здійснюється перевезення, чим порушено вимоги ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідальність за що передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт (а.с. 29, 99).

Під час перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки виявлено порушення під час здійснення міжнародних перевезень вантажів за маршрутом Болгарія - Україна згідно СМR № 80108813 перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: сертифікатом відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, зокрема: автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_6 та причіп «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_2 , якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, відповідальність за які передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За результатами проведення рейдової перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 031591 від 19.06.2023. З актом перевірки ознайомлено водія ОСОБА_2 , що підтверджується його підписом. Пояснення водія про причини порушень: Забув на фірмі (а.с. 29, 99).

20.06.2023 позивач на електронну адресу відповідача подав письмові пояснення, яких зазначав, що під час рейдової перевірки водій транспортного засобу ОСОБА_2 пояснював інспектору Укртрансбезпеки, що має у розпорядженні копію сертифікату, а сам оригінал він забув на фірмі, так як зазвичай здійснює внутрішні перевезення у національному сполученні, де такий документ не є обов`язковим. Проте, інспектор не взяв дані доводи та пояснення водія до уваги та склав акт за відсутність такого документу і одночасно пояснив, що буде розгляд справи на якому автомобільний перевізник зможе надати підтверджуючий документ, який має однаку юридичну силу, як і під час перевірки. Після складання первинних матеріалів, водію було запропоновано дати свої пояснення, де він і зазначив, що Забув на фірмі.

У зв`язку із цим, позивач долучив до письмових пояснень копії сертифікатів відповідності безпеці руху та екологічної безпеки UA 1245383 та DE364148 від 30.06.2022 на транспортний засіб марки МАН державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки SCHMITZ державний номерний знак НОМЕР_2 , а також просив врахувати надані документальні докази під час розгляду справи (а.с. 35 - 37).

Крім того, вказане пояснення з копіями сертифікатів відповідності безпеці руху та екологічної безпеки UA 1245383 та DE364148 від 30.06.2022 20.06.2023 надіслано позивачем 20.06.2023 на адресу відповідача поштовим зв`язком, що підтверджується накладною № 995 від 20.06.2023 та описом вкладення до цінного листа з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 38, 39).

21.06.2023 відповідач направив на адресу позивача повідомлення на розгляд справи на 25.07.2023 в приміщення Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248 У, 2 поверх кабінет № 1 для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт з 09.00 год по 12.00 год. (а.с. 105).

Проте рекомендоване поштового відправлення, повернулося відповідачу, згідно довідки Укрпошти, причини повернення неправильно зазначена (відсутня) адреса (106 - 108).

На підставі акту № 031591 від 19.06.2023, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача, 25.07.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області винесено постанову № 032385 про застосування адміністративно-господарський штрафу до ФОП ОСОБА_1 у сумі 34000,00 грн за порушення вимог ст. 54 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт (а.с. 28, 109).

З матеріалів справи видно, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №032385 від 25.07.2023 направлена відповідачем на адресу позивача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 803, та у зв`язку із закінченням терміну зберігання повернулась до контролюючого органу (110-112).

У позові позивач стверджував, що оскаржувану постанову він отримав тільки 06.02.2024.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Закон № 2344-III регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно ст. 2 Закону № 2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення № 103).

Частиною 14 ст. 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з ч. 17 20 ст. 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі також - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: 1) наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; 2) додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; 3) додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); 4) відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; 5) оснащення таксі справним таксометром; 6) відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; 7) додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; 8) наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; 9) додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; 10) виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); 11) виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до абзацу 4 пункту 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе: використання спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансбезпека; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів; використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення; здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

В абзаці 3 пункту 20 Порядку № 1567 зазначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку № 1567 встановлено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 031591 від 19.06.2023.

У акті перевірки № 031591 від 19.06.2023 зафіксовано, що посадовими особами Відділу Державної служби України з безпеки на транспорті шляхом проведення рейдової перевірки, 19.06.2023 року на автодорозі Н - 10 249 км. + 906 м. с. Магала перевірено транспортний засіб марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 та напівпричіп марки SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_4 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 , який використовує в своїй діяльності ФОП ОСОБА_1 . У вищевказаному акті перевірки також зазначено, що відповідальність за вчинене правопорушення передбачено абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, оскільки перевезення здійснювалося за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: сертифікату відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято постанову № 032385 від 25.07.2023 про застосування адміністративно-господарський штрафу до ФОП ОСОБА_1 у сумі 34000,00 грн за порушення вимог ст. ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Відповідно до ст. 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен: 1) виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; 2) утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; 3) забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; 4) забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; 5) організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; 6) забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; 7) забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; 8) забезпечувати безпеку дорожнього руху; 9) забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно ст. 53 Закону № 2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж. У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена ст. 60 Закону № 2344-ІІІ. Так, абз. 6 ч. 1 ст. 60 цього Закону передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 послужило відсутність сертифікату відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення.

Як вбачається із матеріалів справи, у позивача наявні сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки UA 1245383 та DE364148 від 30.06.2022 на транспортний засіб марки МАН державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки SCHMITZ державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 68, 69, 70, 71).

Як стверджує позивач у позові, сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення були чинними на момент проведення перевірки та їх копії надавалися водієм посадовим особам відповідача під час рейдової перевірки 19.06.2023, однак не були взяті до уваги, так як це були копії, а не оригінали.

Разом з тим, 20.06.2023 позивачем надіслано на адресу відповідача письмові пояснення, до яких надано сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки UA 1245383 та DE364148 від 30.06.2022 на транспортний засіб марки МАН державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки SCHMITZ державний номерний знак НОМЕР_2 , що свідчить про наявність у позивача зазначених сертифікатів.

У відзиві відповідачем підтверджується одержання письмових пояснень позивача із сертифікатами відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення. Разом з тим, такі пояснення не були взяті відповідачем до уваги під час розгляду справи у зв`язку з тим, що на місці зупинки, під час проведення рейдової перевірки, такі матеріали були відсутні, отже водій транспортного засобу ОСОБА_2 здійснював міжнародні вантажні перевезення без вказаних документів.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт повинен був з`ясувати достовірні відомості та взяти до уваги додані до пояснень сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки UA 1245383 та DE364148 від 30.06.2022 на транспортний засіб марки МАН державний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки SCHMITZ державний номерний знак НОМЕР_2 .

Отже суд, приходить до висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що 16.06.2023 у позивача, як автомобільного перевірника, на час здійснення міжнародних перевезення вантажів за маршрутом Болгарія Україна не було сертифікатів відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки, та не доведено факт непред`явлення водіям ОСОБА_2 копій вказаних сертифікатів, тому останній не може нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, без доведеної вини.

За встановлених обставин висновок відповідача щодо допущення порушень законодавства про автомобільний транспорт позивачем, як автомобільним перевізником, не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належного доказу відсутності згаданих вище сертифікатів під час здійснення автомобільним перевізником (позивачем) міжнародних перевезення вантажів за маршрутом Болгарія Україна.

Суд звертає увагу, що наказом Міністерства інфраструктури України № 590 від 09.08.2022, яких зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2022 за № 1053/38389, затверджено Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті.

Згідно п. 5 розділу ІІ вищевказаного Порядку портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо). Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами.

Під час розгляду справи по суті відповідачем не надано до суду відео файлів записаних відеореєстратором інспектора під час рейдової перевірки 19.06.2023 транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 , який використовує у своїй діяльності позивач, тому, з урахуванням наявності у позивача сертифікатів UA 1245383 від 30.06.2022 та DE364148 від 30.06.2022, акт перевірки не є належним доказом відсутності зазначених сертифікатів у позивача під час здійснення ним міжнародних перевезення вантажів за маршрутом Болгарія Україна.

Суд також звертає увагу, що приписи абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, які відповідач застосував під час прийняття оскаржуваної постанови, передбачають відповідальність автомобільних перевізників за виконання ними міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, перелік яких визначених ст. 53 Закону № 2344-ІІІ, тобто за їх відсутності взагалі.

Разом з тим, здійснення таких перевезень за наявності документів, які визначені ст. 53 Закону № 2344-ІІІ, однак непред`явлення їх оригіналів на момент проведення перевірки (пред`явлення копій вказаних документів, як у спірних правовідносинах) не становить склад правопорушення, передбаченого абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ.

Суд констатує, що відповідальність автомобільних перевізників за відсутності на момент проведення перевірки документів настає у разі здійснення ними перевезень пасажирів та/або вантажів без документів, які визначені ст. 39, 48 Закону № 2344-ІІІ, яка встановлено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, яка не поширюється на спірні правовідносини у даній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач неправильно кваліфікував відсутність сертифікатів відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, як порушення позивачем вимог ст. ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт, оскільки позивачем надано сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки під час розгляду справи.

Оскільки оскаржувана постанова винесена лише з підстав того, що відсутні на час перевірки сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, то у такому випадку суд не вбачає порушення позивачем вимог ст. 53 Закону України Про автомобільний транспорт. Відтак, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладено, суд вважає, що оскаржувану постанову прийнято відповідачем без урахуванням всіх обставин, що мають значення для її прийняття.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Зважаючи на наведені вище норми права та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно стягнув з позивача штраф, тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягають скасуванню.

Доводи відповідача суд відхиляє, оскільки вони не спростовують протиправність оскаржуваної постанови.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 14, 77, 139, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті № 032385 від 25.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

3. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників справи:

позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 );

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14, м. Київ, );

відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Руська, 248 У, м. Чернівці, Чернівецька область).

Суддя В.К. Левицький