Справа № 686/18858/24
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/191/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Козубович А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу № 686/18858/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови. Просить постанову від 09.06.2024 року серії ББА №134413 скасувати, а справу закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 21.06.2024 року на його робочу адресу АДРЕСА_1 надійшов лист з оскаржуваною постановою. Таким чином, строк на оскарження даної постанови був пропущений з поважних причин, та підлягає поновленню.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

09.06.2024 року інспектором взводу 1 роти, 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена оскаржувана постанова за ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказану постанову він вважає протиправною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав: співробітником поліції не представлено жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУАП.

Як вбачається із тексту оскаржуваної постанови (пункт 7) до постанови додаються лише два повідомлення про запрошення. Інших матеріалів до неї не додано, а відтак оскаржувана постанова є очевидно протиправною та незаконною, винесеною за відсутності будь-яких доказів винуватості позивача.

Ухвалою від 09 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в заяві вказав про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

16 серпня 2024 року до суду надійшов від представника відповідача відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню; просив розглянути справу без участі сторони відповідача.

Судом оглянуто фото надане відповідачем, на якому зафіксовано перевищення швидкості автомобіля під керуванням позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ББА №134413 від 09.06.2024 року, ОСОБА_1 04.06.2024 року об 11 годині 03 хвилин керував транспортним засобом марки «BMW 530» д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті с. Солонка зі швидкістю 102 км/год, при дозволених 50 км/год., правопорушення зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20 NC000652, чим порушив п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з п.12.4 ПДР в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Факт вчинення позивача порушення ПДР, а саме п.12.4, зафіксований за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 ТС000652, про що зазначено безпосередньо в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому вказаним приладом зафіксовано, зокрема місце вчинення спірного правопорушення, а саме автомобільна дорога М06 Київ-Чоп 557 км.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регулюваного засобу вимірювальної техніки №22-01/29272, яке чинне до 01.11.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC 000652 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ± 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ± 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20» підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифіката перевірки типу № UА.ТR. 001241-18 Rev. 0 від 26 грудня 2018 року та сертифіката відповідності № UА.ТR. 001 від 26 грудня 2018 року та дійсний до 26 грудня 2028 року.

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 TC 000652, яким зафіксовано факт перевищення позивачем швидкості в населеному пункті, відповідає вимогам законодавства та правомірно був використаний інспектором поліції у ручному режимі.

Таким чином, показання вказаного приладу, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності суд вважає належним і допустимим доказом.

На підставі ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу.

Згідно зі ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, згідно п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За правилами ч.2ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-3 від 31.01.2018 року.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №15 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього рухуУкраїни, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Судом досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи.

Склад правопорушення зазначений у спірній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідає правопорушенню, та саме за це до позивача застосовано штрафні санкції, передбачені ч. 1 ст.122 КпАП.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на відсутність в його діях складу правопорушення.

Позиція позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а винність позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Пояснення, викладені позивачем у позові, суд оцінює критично, а заперечення позивачем своєї вини у інкримінованому правопорушенні за ч.1ст. 122 КУпАП, оцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, слід відмовити.

На підставі статті 19 Конституції України, статті 122 КУпАП керуючись статтями 6,9,19,77,78,90,243-246,250,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови Серія ББА №134413 від 09.06.2024, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення.

Суддя: З.А.Чевилюк