Справа № 520/17000/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року № 520/17000/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, б. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у якому просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.02.2024 № 85984-2405-2030-UA0028556 про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік, сума податкового зобов`язання складає 55516,16 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням вимог податкового законодавства, оскільки не зазначені данні та інші індивідуальні ознаки об`єкту, а саме земельної ділянки, її адреса, її площа та інші ознаки, які надають підстави для фактичного нарахування земельного податку.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач відзив на позов не надав, проте, звернувся з клопотанням про закриття провадження, в якому посилається на те, що позивачу нарахований земельний податок з фізичних осіб за 2024 рік у розмірі 55516,16 грн в автоматичному режимі, що відображено в електронному кабінеті платника податку, проте оскаржуване податкове повідомлення рішення позивачу не надсилалось.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне:

Позивач зазначив, що у травні 2024року з особистого кабінету платника податків йому стало відомо про наявність відносно нього податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.02.2024 № 85984-2405-2030-UA0028556 про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік, сума податкового зобов`язання складає 55516,16 гривень.

Позивач вважаючи, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягають скасуванню, оскільки прийнято з порушенням вимог податкового законодавства, оскільки не зазначені данні та інші індивідуальні ознаки об`єкту, а саме земельної ділянки, її адреса, її площа та інші ознаки, які надають підстави для фактичного нарахування земельного податку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до вимог пункту 55.1 статті 55 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

При цьому, стаття 56 ПК України визначає, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Водночас, підпункти 60.1.2 та 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 ПК України визначають, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, у тому числі, контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу (пункт 60.1.2); контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі (пункт 60.1.3).

Аналіз наявних у справі матеріалів свідчить про те, що у даному випадку Головне управління Державної податкової служби у Харківській області посилається на те, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційних систем та інших інформаційних ресурсів, які є у розпорядженні ГУ ДПС, ОСОБА_1 був зареєстрований платником земельного податку з 14.02.2013. Реєстрацію платника земельного податку припинено у звязку із рішенням Другого апеляційного адміністративного суду по справі №520/22415/23 від 19.02.2024. Позивачу нарахований земельний податок з фізичних осіб за 2024 рік у розмірі 55516,16 грн в автоматичному режимі, що відображено в електронному кабінеті платника податку, проте оскаржуване податкове повідомлення рішення позивачу не надсилалось. ГУ ДПС повідомляє, що вищезазначене податкове повідомлення-рішення не складалось у письмовій формі, не підписувалось керівником чи іншою уповноважною особою контролюючого органу, печаткою не завірялось та засобами поштового зв`язку не надсилалось, а тому у позивача відсутні податкові зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік у розмірі 55516,16 гривень.

Окрім того, як встановленно судом у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року по справі № 520/22415/23 у власності та користуванні позивача не перебувають будь які земельні ділянки, тому у нього є відсутнім об`єкт оподаткування.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Суд звертає увагу учасників справи, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили.

Отже вказані обставини, які були встановлені окружним адміністративним судом у рішенні від 21 грудня 2023 року по справі № 520/22415/23, не потребують повторного встановлення і дослідження.

Враховуючи наведені обставини вбачається, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 19.02.2024 № 85984-2405-2030- НОМЕР_2 про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік, сума податкового зобов`язання складає 55516,16 грн не створює для позивача будь-яких прав чи обов`язків.

Відповідно до змісту статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена процесуальна норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 19 КАС України, в силу якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1).

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною.

Отже, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень без обмежень, але відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови, що такі рішення, дії (бездіяльність) є юридично значимими для позивача, тобто порушують права та інтереси останнього шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов`язків.

Наслідком розв`язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Так, як вбачається з системного аналізу положень частини 1 статті 9, частини 1 статті 77 та частини 1 статті 168 КАС України, позивач звертається до адміністративного суду з позовом у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносинах. При цьому, дійсне (фактичне) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

У свою чергу, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли сталися зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах.

Таким чином, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, суд повинен встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи. При цьому, встановлення обставин наявності або відсутності порушеного права позивача є першочерговим відносно дослідження обґрунтованості позовних вимог по суті.

Враховуючи наведені обставини та відповідні їх правові положення, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.02.2024 № 85984-2405-2030-UA0028556 про нарахування земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік, сума податкового зобов`язання складає 55516,16 грн, не порушує права, свободи або інтереси позивача, а тому, відповідно, не може бути скасоване в судовому порядку за його позовом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, б. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.