Справа № 620/4757/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/4757/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Командування Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування пункт наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Командування Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправним та скасувати п.3 наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Соледар» від 20.02.2024 №128/дск «Про результати службового розслідування».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновок, який міститься в п.3 наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Соледар» від 20.02.2024 №128/дск не відповідає фактичним обставинам і є необґрунтованим.

Суд ухвалою від 08.04.2024 відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

17.04.2024 за допомогою системи «Електронний суд» подано заяву про вступ у справу як представника, подану ОСОБА_3 . Повноваження та обсяг прав підтверджує наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.02.2024 №138од «Про внесення змін до Переліку осіб, уповноважених діяти від імені Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (самопредставництво) у судах та інших державних органах», яким затверджено перелік осіб, уповноважених діяти від імені КСВ ЗСУ (пункт 34). Також було залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Представником відповідача подано відзив на позов, в якому він з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі та вважає їх безпідставними. Зазначає, що Наказ командира оперативно-тактичного угруповання «Соледар» від 20.02.2024 № 128/дск в цілому, як і окремі його положення, є актом одноразової дії, яким затверджено нормативний документ - Акт про результати службового розслідування, відтак не підлягає скасуванню з підстав, що зазначені у позовній заяві.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій він з позицією відповідача не погоджується та наголошує, що Актом службового розслідування не встановлено об`єктивних ознак правопорушення та не доведено вину позивача у вчиненні дисциплінарного порушення, в результаті чого, його притягнуто до відповідальності. Також наголошує на невідповідності оскаржуваного наказу положенням Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Зазначає, що оскаржуваний наказ спрямований на закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретних осіб, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цих осіб, має чітко визначених адресатів, а тому є індивідуальним актом в розумінні положень КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач призначений на посаду начальника штабу - заступника командира батальйону штабу військової частини НОМЕР_1 наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.05.2022 №391. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 №3 приступив до виконання обов`язків за посадою 09.05.2022.

Щодо позивача проведено службове розслідування, яким було встановлено, що Начальник штабу заступник командира 214 оСпб майор ОСОБА_1 не виконав в повному обсязі свої обов`язки за посадою (не забезпечив безперервне управління підрозділами в ході бою, контроль за неухильним виконанням рішення командира батальйону на ведення оборонних дій), не забезпечив своєчасний збір, обробку та узагальнення інформації про зміни в поточній оперативній обстановці, не надав усієї необхідної інформації для планування оборонних дій 214 оСпб (не організував роботу штабу щодо підготовки батальйону до ведення оборонних дій не нанесена обстановка на робочих картах командира батальйону та командирів підрозділів, на схемі батальйонного району оборони відсутні вогневі рубежі ЗВРез №1, рубежі блокування противника ЗВРез №2 командира 42 омбр, не вказані маршрути висування та часові показники виходу на вогневі рубежі та рубежі блокування ЗВРез командира 42 омбр, не відпрацьовані питання взаємодії щодо перядку введення у бій ЗВРез командира 42 омбр та його подальших дій для підтримки дій підрозділів, що ведуть оборонний бій.

Своїми діями, на думку відповідача, майор ОСОБА_1 порушив вимоги:

статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині обов`язку додержуватися законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, наказів командирів; статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання бойової готовності, встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; статті 103 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині відповідальності начальника штабу батальйону організацію і підтримання 13 управління підрозділами батальйону, за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за планування та облік бойової підготовки, за підготовку, виховання, військову дисципліну, моральнопсихологічний стан особового складу безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів, за стан обліку особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів батальйону; ст. 25 частини ІІ Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, відповідно до якого для управління підрозділами і вогнем призначаються єдині орієнтири, кодуються топографічні карти і місцеві предмети; пункту 1.2 додатку № 1 Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина ІІ (батальйон), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.12.2016 №605, в частині відповідальності начальника штабу за виконання всіх покладених на штаб завдань. Він відповідає за бойову готовність і підготовку штабу, підрозділу зв`язку і розвідувального підрозділу батальйону, організацію і забезпечення безперервного управління підрозділами, розгортання системи управління і її стійке функціонування, за організацію бойового забезпечення; пункту 2.4 підпункту 28 Бойового Статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина ІІ (батальйон), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.12.2016 №605 в частині відходу батальйону (роти) здійснюється з метою виводу підрозділів з-під ударів переважаючих сил противника, зайняття більш вигідного положення для подальших дій або вивільнення частини сил для використання на інших напрямках. Він проводиться тільки за наказом (з дозволу) старшого командира.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є неналежне виконання службових обов`язків щодо організації збору необхідної інформації для планування оборонних дій в батальйонному районі оборони 214 оСпб.

За результатами службового розслідування винесено наказ від 20.02.2024 №128/дск «Про результати службового розслідування», згідно з витягом з якого, за порушення вимог абзаців 2, 3, 4, 5, 10 статті 11, статті 16, статті 59, статті 103 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 25, пункту 1.2 додатку 1, пункту 2.4 підпункту 28 Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина ІІ (батальйон, рота), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.12.2016 №605 начальника штабу заступника командира 214 окремого спеціального батальйону майора ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, відповідно до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

Позивач вважає п.3 наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Соледар» від 20.02.2024 №128/дск «Про результати службового розслідування» протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зважає на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Одним із видів такої служби є військова служба за контрактом.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб, правил внутрішнього порядку у військовій частині визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджено Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV (далі Статут №548-ХІV).

Статтею 3 Статуту №548-ХІV передбачено, що військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 26 Статуту №548-ХІV визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як убачається з ст.27 Статуту №548-ХІV, військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від інших видів відповідальності за ці правопорушення.

Спеціальним нормативним актом в сфері регулювання відносин при проходженні військової служби є Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з вимогами ст.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до вимог ст.4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення (ст.5 Дисциплінарного статуту).

При цьому, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів)

Статтею 56 Дисциплінарного статуту визначено, що Командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до підполковника включно) ст.48 цього Статуту.

Положеннями ст.83-85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до якого на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з вимогами ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.2 ст.86 Дисциплінарного статуту під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок №608).

Вимогами п.1 розділу ІІ Порядку №608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування. Службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення:

неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

вини військовослужбовця;

порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Суд зазначає, що військово-дисциплінарний проступок як винне, протиправне діяння (або бездіяльність), полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовослужбовцем покладених на нього військово-дисциплінарним законодавством та службовими/посадовими обов`язками вимог дисциплінарного характеру, яке посягає на порядок у сфері відносини військової служби, військово-службового управління, і за яке, у разі його скоєння, на порушника може бути накладене дисциплінарне стягнення.

Ознаками військово-дисциплінарного проступку є:

1) наявність спеціального суб`єкта;

2) наявність вини особи, що його скоїла;

3) об`єктивація у дії чи бездіяльності;

4) протиправність;

5) суспільна шкідливість;

6) настання відповідальності у формі дисциплінарного стягнення.

Суб`єктивну сторону військово-дисциплінарного проступку складає вина, виражена у формі умислу чи необережності. Загальним об`єктом військово-дисциплінарного проступку є правовідносини, пов`язані з реалізацією військовослужбовцем обов`язку щодо оборони України, її захисту; родовим правовідносини, що складають сутність військової дисципліни, військового правопорядку, громадського порядку; безпосереднім визначені законодавством та посадою обов`язки військовослужбовця.

Об`єктивну сторону військово-дисциплінарного проступку складають: а) протиправна поведінка суб`єкта; б) шкідливі наслідки діяння; в) причинно-наслідковий зв`язок між ними.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, службове розслідування проведено з метою уточнення причин і умов, що призвели до втрати особовим складом 214 окремого спеціального батальйону займаних позицій батальйонного району оборони, а також встановлення ступеня вини посадових осіб НОМЕР_2 окремої механізованої бригади та 214 окремого спеціального батальйону, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Аналізуючи зміст проекту «Акту службового розслідування» та витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Соледар» від 20.02.2024 №128/дск, суд зазначає, що висновок який міститься в п.3 наказу від 20.02.2024 №128/дск про причинно-наслідковий зв`язок між втратою позицій та неналежним виконанням позивачем своїх службових обов`язків в умовах ведення бойових дій, не відповідає фактичним обставинам.

Так, при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем залишено поза увагою та жодним чином не спростовано, викладені у Акті службового розслідування, фактичні обставини щодо втрат серед особового складу, станом на 09.02.2024, руйнування оборонних та фортифікаційних споруд, внаслідок артилерійських обстрілів, застосування противником fvp-дронів та скидів із БпЛА, що не дозволяло виконати вимогу про виставлення на кожній позиції відділення необхідну для оборонних дій кількість військовослужбовців та одночасно забезпечити формування резерву. Про вказані обставини командиром 214 окремого спеціального батальйону доповідалось позатерміновими бойовими донесеннями від 01.01.2024 №05 та від 05.01.2024 №39.

Також залишено поза увагою фактична перевага противника у засобах вогневого ураження та живій силі та погодні умови, про що зазначалось командиром 1 мр 214 оСпб, тимчасово виконуючий обв`язки командира 2 мр 214 оСпб та командиром 214 оСпб.

З наведеного слідує, що службовим розслідування не встановлено об`єктивних ознак правопорушення та жодним чином не доведено вини позивача у втраті займаних позицій батальйонного району оборони, з огляду на що, притягнення його до відповідальності здійснено протиправно.

Також суд звертає увагу, що командир оперативно-тактичного угруповання «Соледар» посилається на пункт «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, яким передбачено дисциплінарне стягнення у вигляді «догани», проте накладає на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідність», що призводить до невідповідності оскаржуваного наказу вимогам, які висувають до акту індивідуальної дії та правової невизначеності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що п.3 наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Соледар» від 20.02.2024 №128/дск «Про результати службового розслідування» є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно позов - задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Командування Сухопутних військ Збройних Сил України бригадного генерала ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування пункт наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.3 наказу командира оперативно-тактичного угруповання «Соледар» від 20.02.2024 №128/дск «Про результати службового розслідування».

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Командир оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Командування Сухопутних військ Збройних Сил України бригадний генерал ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Командування Сухопутних військ Збройних Сил України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Повний текст рішення суду складено 26.09.2024.

Суддя Л.О. Житняк