Справа № 320/13162/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року №320/13162/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши у приміщені суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Національної поліції України у вигляді не проведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168;

- зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 30000 грн. та збільшену додаткову винагороду в розмірі 35000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив їй додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, в розмірі 30000 грн та збільшену додаткову винагороду в розмірі 35000 грн. Позивач вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що вона у період з 24.02.2022 по 25.03.2022 ніби то за місцем служби не з`являлась, до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік не прибувала, оскільки вона постійно була на зв`язку зі своїм безпосередній керівником та 11.03.2022 зареєструвалась саме у Дарницькому управлінні поліції ГУ НП в місті Києві, що підтверджується її перепискою з керівником у месенджері WhatsApp. Також вказано, що відносно неї не проводилась службова перевірка про відсутність її за місцем служби у спірний період.

Ухвалою від 01.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що позивач не має права на виплату їй додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, в розмірі 30000 грн та збільшеної додаткової винагороди у розмірі 35000 грн, оскільки вона у період з 24.02.2022 по 25.03.2022 за місцем служби не з`являлась, до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік не прибувала. Також відповідачем подано до суду клопотання про залишення позову без руху, оскільки позивач на підтвердження своєї правоздатності не надала копії паспорта громадянина України та РНОКПП.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 проходить службу в поліції та з 05.02.2020 наказом голови Національної поліції України №151 о/с її призначено на посаду старшого слідчого в особливо важливих справах 3-го відділу (методичної роботи та правового забезпечення) управління організаційної роботи та методичного забезпечення головного слідчого управління Національної поліції України, на якій перебувала до 14.04.2023.

13.04.2023 позивач звернулась із рапортом до т.в.о. Голови Національної поліції України про нарахування та виплату їй за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

Листом Департаменту головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України від 18.05.2023 №360/37/02/04-2023 повідомлено позивача про те, що вона не має права на виплату за період з 24.02.2022 по 25.03.2022 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, оскільки вона у вищезазначений період за місцем служби не з`являлась, до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік не прибувала.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у виплаті додаткової винагороди, тому позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

До основних завдань, які покладені на поліцію віднесено: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону 580-VIII).

Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Згідно з п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Станом на день розгляду справи згідно відповідних указів Президента України дія воєнного стану є продовженою.

Приписами п.п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції; далі також Постанова №168) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Отже, на період дії воєнного стану, співробітникам зокрема Національної поліції України Постановою №168 передбачена виплата додаткової винагороди. При цьому, винагорода є платою за працю чи нагородою за заслуги, досягнення, тощо.

Суд зазначає, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 у період з 28.02.2022 по 25.03.2022 - не виконувала службові обов`язки за штатною посадою, не брала безпосередньої участь у бойових діях, не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, була відсутня за місцем служби, а також не перебував на обліку в інших територіальних органах Національної поліції України.

При цьому надані ОСОБА_1 витяги із переписки з керівником у месенджері WhatsApp, як ніби то підтвердження фактичного несення нею служби - суд їх оцінює критично в світлі встановлених судом обставин, наведених вище, та зазначає, що зазначення у цьому месенджері 11.03.2022 про намір її здійснити реєстрацію (стати на облік) у Дарницькому управлінні поліції ГУ НП в місті Києві не свідчить про фактичне виконання нею службових обов`язків. Крім того, такі обставини взяття її на облік за фактичним місцем проживання не підтверджуються жодними доказами, а Національна поліція України заперечує вищезазначений факт.

Суд також зазначає, що виплата додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 здійснюється на підставі наказів командирів начальників, однак наказ відносно ОСОБА_1 про виплату їй додаткової винагороди у спірний період не видавався.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає протиправної бездіяльності Національної поліції України щодо не нарахування та не виплати позивачу щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень за період з 24.02.2022 по 25.03.2022, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Також суд оцінює критично твердження позивача про те, що відносно неї не проводилась службова перевірка про відсутність її за місцем служби у спірний період, так як предметом цього спору є виплата щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень за період з 24.02.2022 по 25.03.2022, а не бездіяльність відповідача з проведення службового розслідування щодо фактичної неявки позивача на службу.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Разом з цим, не підлягає до задоволення клопотання відповідача про залишення позову без руху, оскільки позивач на підтвердження своєї правоздатності не надала копії паспорта громадянина України та РНОКПП, оскільки положеннями ст. 160 КАС України не визначено обов`язку надання позивачами фізичними особами копії паспорта громадянина України та РНОКПП.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Національна поліція України (ідентифікаційний код: 40108578, місцезнаходження: 01106, м. Київ, вул. Богомольця, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Білоноженко М.А.