Справа № 420/24492/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкової М.В. від розгляду справи №420/24492/24,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Секретаря Подільської міської ради Подільського району Одеської області Албанського Олега Богдановича, Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне виробничо-експлуатаційне підприємство "Подільськводоканал", про встановлення факту, визнання протиправними дій, визнання незаконним рішення та зобов`язання відповідачів скасувати рішення, стягнення шкоди.

Ухвалою суду від 15.08.2024 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

В підготовче засіданні, яке відбулось 24.09.2024, прибули позивач, який приймав участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, та представник відповідача Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області - Реньгач Тетяна Михайлівна, під час встановлення особи та повноважень якої позивач заявив, що у нього є підстави для заявлення відводу судді Хлімоненковій М.В., у зв`язку із чим йому необхідний час для підготовки письмової заяви про відвід судді. За вказаного, у підготовчому засіданні було оголошено перерву.

26.09.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про другий відвід.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 вказує, що на його адресу судом було направлено рекомендованим листом поштове відправлення з копією відзиву та доданими до нього документами, ознайомившись зі змістом яких, позивач прийшов до висновку, що довіреність на право представляти другого відповідача - Виконавчого комітету Подільської міської ради, надана громадянином Албанським О.Б. громадянці Реньгач Т.М. у порядку передоручення містить низку суттєвих порушень вимог Закону України, зважаючи на які, вона є нікчемною, у результаті чого означена громадянка, яка прибула до зали судових засідань для того щоб взяти участь у його ході, може знаходитись у залі судових засідань, але не у якості представника відповідача, тобто учасника судового засідання, а внаслідок того, що судове засідання є публічним заходом, як звичайна громадянка України.

Далі, як зазначається у заяві, після початку підготовчого засідання позивач довів означену інформацію до головуючої судді Хлімоненкової М.В., однак суддя не бажала слухати про причини такого обґрунтованого висновку позивача, натомість, просто заявила, що надіслана позивачу довіреність не містить жодних порушень Закону, копію належної на думку судді довіреності, яку надав Албанський О.Б. громадянці Реньгач Т.М. , не направила за клопотанням позивача до Котовського міськрайонного суду, у якому позивач приймав участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, й зазначила, що у випадку заперечень - позивача буде вилучено із зали судових засідань, що й стало підставою для заяви про черговий відвід судді.

Позивач, посилаючись на приписи Цивільного кодексу України наголошує у своїй заяві, що на його думку, надана першим відповідачем по означеній справі громадянином Албанським О.Б. довіреність, копія якої докладена до даної заяви містить наступні порушення, які є документальним свідченням, що вона не тільки складена з порушення вимог Закону України, а навіть містить такі порушення, згідно котрих не може вважитися навіть документом, а саме :1)Як начебто документ, виданий керівником закладу місцевого самоврядування, означена довіреність має містити номер і дату її реєстрації у закладі, що чомусь (?) відсутнє; 2) Як начебто документ, якій надає певні права представляти інтереси цілого комітету, який складається з понад 10 осіб у важливих державних закладах, він має бути затверджений печаткою закладу місцевого самоврядування, який його надав, яка на превеликій жаль також відсутня, як і повідомлення « з оригіналом згідно»; 3) Як витікає вже з заголовку даного начебто документу, у якості довіреності, він наданий громадянці Реньгач Т.М. у порядку передоручення.

Позивач у своїй заяві з даного приводу звертає увагу, що згідно ч.2 ст. 245 Цивільного кодексу України довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків встановлених ч.4 ст. 245 ЦК України. Згідно ч.4 ст.245 ЦК України, довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Таким чином, як вказує ОСОБА_1 у заяві про другий відвід, означена довіреність надана на представництво у судах України, підлягає згідно ч.2 та ч.4 ст. 245 ЦК України тільки нотаріальному посвідченню, що у спірному випадку відсутнє.

Розглянувши заявлений відвід, суд дійшов переконання про його необґрунтованість, з огляду на таке.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено у ст. 40 КАС України, в частинах 3, 4, 11 якої закріплено:

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

За змістом частини першої статті 35 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Також, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується ставлення суду до сторін у справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні по справі "Ветштайн проти Швейцарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Суд враховує, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, обов`язковою є наявність зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту.

В той же час, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.

Згідно з ст.39 КАС України відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що підставою для відводу судді позивач у, даному випадку, вважає безпідставне прийняття суддею Хлімоненковою М.В. у якості документу, що підтверджує повноваження Реньгач Т.М. діяти у даній справі від імені Виконавчого комітету Подільської міської ради, нікчемний (як зазначає позивач) документ, який було, зокрема, додано до відзиву на його позовну заяву.

З даного приводу, суд зазначає, що згідно матеріалів справи, 02.09.2024 через підсистему Електронний суд від Виконавчого комітету Подільської міської ради надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , до якого на підтвердження повноважень представника Реньгач Т.М. додано довіреність у порядку передоручення (дата 14.06.2023), згідно якої, Албанський Олег Богданович (РНОКПП - НОМЕР_1 ), на підставі Витягу з ЄДР від 14.06.23 р., щодо ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ПОДІЛЬСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ (ЄДРПОУ - 04056960), уповноважує, в порядку передоручення, Реньгач Тетяна Михайлівна (РНОКПП - НОМЕР_2 ) представляти інтереси ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ПОДІЛЬСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана з правом передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування.

Згідно із абз. 2 ч.8 ст.18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Частинами 7,8 статті 44 КАС України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч.10 ст.44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.

Як вже вказувалось вище, відзив від Виконавчого комітету Подільскої міської ради надійшла до суду через підсистему електронний суд.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 7 статті 59 КАС України передбачено, що в разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 8 ст.59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Також, суд зазначає, що відповідно до п. 30-35 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі "Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи". Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Довіреність в електронній формі дійсна до моменту її скасування довірителем або протягом строку, на який вона видана.

За висновком Верховного Суду, наведеним зокрема у постановах від 08 вересня 2021 у справі № 486/259/21 (61-9466св21), від 25 січня 2023 року у справі № 235/8501/21 (провадження № 61-11615св22), у разі формування електронного доручення за допомогою підсистеми «Електронний суд» від особи не потрібно вимагати додаткового надання паперового примірника такої довіреності або іншого документа, що посвідчує повноваження представника.

Як зазначено Верховним Судом зокрема у постановах від 10 лютого 2022 року у справі № 560/11791/21 (провадження № К/9901/43626/21), 30 березня 2023 року у справі № 580/140/23 (провадження №К/990/4464/23), 14 листопада 2023 року у справі № 2-564/09 (провадження № 61-10874св22), електронна довіреність, яку можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронна довіреність видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі така електронна довіреність автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», разом з цим у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такої електронної довіреності, тобто вона формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника. Доручення, сформоване за допомогою підсистеми «Електронний суд», як електронний документ, не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді. Водночас у разі надходження звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти відповідність вчиненої представником дії наданому представнику обсягу повноважень, що визначений в електронному дорученні.

Під час формування та подання позову, заяв, клопотань та інших документів через підсистему «Електронний суд» у ній також формується електронна довіреність, яка автоматично додається до цих документів. Тобто під час вчинення таких дій у особи, яка звертається до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд», виникають законні очікування на безперешкодне отримання судом відправлених документів, у тому числі електронної довіреності (Постанова ВС від 23 серпня 2023 року у справі № 352/732/22 (провадження № К/990/3946/23).

Враховуючи викладене, дії суду щодо прийняття електронної довіреності, сформованої за допомогою підсистеми «Електронний суд» щодо уповноваження в порядку передоручення Реньгач Т.М. Албанським О.Б. діяти від імені Виконавчого комітету Подільської міської ради, - не свідчать про небезсторонність суду та упередженість щодо однієї із сторін. Твердження позивача про протилежне є лише припущеннями.

Отже, відсутні підстави вважати, що ухвалення судом, у складі судді Хлімоненкової М.В. об`єктивного рішення є неможливим внаслідок обставин, на які посилається заявник - ОСОБА_1 у своїй заяві про другий відвід.

До того ж, за своєю суттю, заявлений позивачем відвід фактично мотивований незгодою з процесуальним рішенням, ухваленим суддею Хлімоненковою М.В., що в свою чергу не може бути підставою для відводу судді згідно ч.4 ст.36 КАС України.

Натомість, суд звертає увагу, що сторона по справі має право на оскарження судових рішень (ухвал) відповідно до норм КАС України. На ухвали, які не оскаржуються окремо від рішення суду, в тому числі протокольні, сторона може викласти свої заперечення в апеляційній скарзі на рішення суду.

Отже, наведені в заяві про відвід обґрунтування, не свідчать про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Хлімоненкової М.В., не доводять пряму чи опосередковану зацікавленість в результаті розгляду даної справи.

Відтак, суд вважає доводи, покладені в обґрунтування заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкової М.В. від розгляду цієї справи такими, які не свідчать про наявність передбачених ст.36 КАС України підстав, що перешкоджають або унеможливлюють розгляд даної справи суддею Хлімоненовою М.В.

Слід зазначити, що жодних доказів, які б відповідали вимогам процесуального закону та підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді Хлімоненкової М.В. при розгляді даної справи, ані з матеріалів справи, ані з доводів заявника, викладених у поданій заяві до суду, не вбачається.

До того ж, окремо слід також зауважити, що у суду немає іншого завдання, ніж справедливе та неупереджене вирішення спору.

Виходячи з викладеного, суд приходить висновку, що доводи позивача, зазначені ним у заяві про відвід, не свідчать про наявність підстав, передбачених нормами адміністративного процесуального законодавства, за якими суддя, визначений для розгляду цієї справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у відповідності до вимог чинного законодавства, підлягає відводу від розгляду справи, адже останнім не наведено обставин, які прямо та/або опосередковано вказують на наявність сумніву у безсторонності чи неупередженості судді під час вирішення справи.

Відтак, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу, та відсутність підстав для його задоволення.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ч.4 ст.40 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про другий відвід, вбачається за необхідне передати заяву для визначення судді, яким буде здійснюватися її розгляд, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.18, 31, 34, 36, 37, 39, 40, 243, 248, 250, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненковій М.В. від розгляду справи №420/24492/24, згідно заяви про другий відвід (вхід.№ЕС/46572/24 від 26.09.2024) визнати необґрунтованим.

Передати справу №420/24492/24 для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА