Справа № 260/8611/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/8611/23 пров. № А/857/9806/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року (суддя Гебеш С.А., ухвалену в м. Ужгороді) у справі №260/8611/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, а саме: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшення на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; в редакції чинній до 01.10.2017 року, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при ї обчисленні) починаючи з 28.08.2023 року; зобов`язати Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 15 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; в редакції чинній до 01.10.2017 року, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при ї обчисленні) починаючи з 28.08.2023 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 року даний позов задоволено.

В подальшому, 08 квітня 2024 року позивачем подано заяву про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень в порядку ст. 383 КАС України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року заяву представника позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, її оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що згідно до наявних у матеріалах справи документів, слід дійти висновку про порушення з боку відповідача норм чинного законодавства при виконанні рішення суду у справі №260/8611/23, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів у порядку статті 383 КАС України.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, яка передбачена в ч. 2 ст. 312 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України визначено вимоги до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду. Зокрема, у такій заяві зазначаються: інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання (п.7), інформація про хід виконавчого провадження (п.8).

З матеріалів справи видно, що виконавчі листи у справі №260/8611/23 не видавались, а відтак, позивач не може надати суду інформації щодо дня пред`явлення виконавчого листа до виконання та щодо ходу виконавчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а висловив таку правову позицію, що звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження стосовно вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, до якої вдаються тоді, коли позивач вичерпав усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Також суд першої інстанції вірно врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 09.12.2021 у справі №9901/235/20, згідно з яким визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Згадана стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Відтак, зі змісту згаданої статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою, а перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Зважаючи на наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зміст конкретних обставин, хронологія та послідовність дій позивача не дають підстав зробити висновок про те, що останній в повному обсязі виконав вимоги частини другої статті 383 КАС України, які б зобов`язували суд прийняти до розгляду подану заяву та за наслідками її розгляду ухвалити відповідне рішення. У контексті викладеного можна узагальнити, що звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, коли останній не використав можливість виконання рішення суду на підставі Закону №1404-VIII, - є передчасним.

Відтак, зважаючи на відсутність такої інформації (про хід виконавчого провадження) колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви позивача відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 383 КАС України.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року про повернення заяви про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень у справі №260/8611/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор