Справа № 380/6493/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м. Львівсправа № 380/6493/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23 про відмову призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, починаючи з 10 жовтня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, починаючи з 10 жовтня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927;

- судовий збір стягнути з відповідача.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що станом на 10 жовтня 2023 року її стаж державної служби становив 21 рік і 2 місяці, а тому вона має право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі також Закон № 889). У зв`язку з цим 10 жовтня 2023 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просила призначити та здійснити нарахування і виплату їй пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, починаючи з дати подання цієї заяви, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927. Однак незважаючи на те, що до вказаної заяви були додані всі необхідні документи (зокрема копії паспорта, ідентифікаційного номера, трудової книжки, довідки про складові заробітної плати) відповідач своїм листом-відповіддю від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23 безпідставно відмовив позивачці у задоволенні її заяви. Уважаючи зазначену відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, позивачка за захистом свого порушеного права звернулася з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що рішення про відмову в призначенні позивачці пенсії Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не приймало. Відповідь на звернення позивачки від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а носить лише інформативний характер. Зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є відповідна заява, форма якої затверджена додатком 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі також Порядок № 22-1), на підставі якої в органу Пенсійного фонду України виникає обов`язок розглянути її та прийняти відповідне рішення, а в особи, яка звертається за призначенням (перерахунком) пенсії, виникає право на проведення такого перерахунку. Тобто незалежно від наявності права особи на пенсію, існує обов`язкова процедура прийняття рішення пенсійним органом. Відзначає, що з 28 лютого 2023 року позивачці на підставі поданої нею заяви призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон № 1058). Зауважує, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі також Закон № 3723), але віднесених до категорій посад державних службовців. Звертає увагу на те, що відповідно до пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, пенсія державним службовцям призначається згідно з довідками про заробітну плату, форма яких затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3. Відповідач підсумовує, що його поведінка у межах спірних правовідносин є правомірною, а тому в задоволенні заявленого позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 29 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в лютого адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28 лютого 2023 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 06 вересня 1985 року позивачка продовжує працювати.

10 жовтня 2023 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просила призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, починаючи з дати подання цієї заяви, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927.

До заяви позивачка долучила такі документи (згідно з Додатками до цієї заяви): 1. Копію трудової книжки; 2. Копії паспорта та ідентифікаційного номера; 3. Копію Листа-Довідки Управління соціального захисту від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927 про заробіток.

Листом від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23, наданим у порядку Закону України «Про звернення громадян», Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивачку у відповідь на її заяву від 10 жовтня 2023 року, зокрема про те, що відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсії посадовим особам органів місцевого самоврядування призначаються за нормами Закону № 1058. Відзначило, що відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Також зазначену заяву можна подати разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Позивачка, вважаючи протиправною поведінку відповідача щодо відмови в призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, починаючи з 10 жовтня 2023 року, обчисленої у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927, звернулася з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка відповідності поведінки відповідача щодо розгляду заяви позивачки від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії вимогам чинного законодавства.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Водночас принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначаються Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», який набрав чинності з 01 травня 2016 року.

Згідно із статтею 90 указаного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 визнано таким, що втратили чинність, зокрема Закон України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Положення пунктів 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 закріплюють, що:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 10);

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 12).

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 560/2398/19.

Своєю чергою порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону № 1058.

Згідно із частиною першою цієї статті призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Додатком 1 до Порядку № 22-1 затверджений зразок заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (абзац перший пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

Перелік документів, необхідних для призначення (перерахунку), переведення з одного виду пенсії на інший, визначений пунктами 2.1-2.4, 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1.

За змістом приписів пункту 2.9 розділу ІІ Порядку № 22-1 під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (пункт 4.1 розділу IV Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим-четвертим пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

За змістом пункту 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що своє право на призначення (перерахунок), переведення з одного виду пенсії на інший особа реалізує шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою, зразок якої наведений у додатку 1 до Порядку № 22-1. До такої заяви особа подає документи, передбачені Порядком № 22-1. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. За результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після надходження заяви, приймається відповідне рішення про призначення (перерахунок) чи переведення з одного виду пенсії на інший або ж про відмову у такому призначенні (перерахунку) чи переведенні із зазначенням мотивів, що слугували підставою для його прийняття.

Суд встановив, що 10 жовтня 2023 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просила призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, починаючи з дати подання цієї заяви, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927. До заяви позивачка долучила такі документи (згідно з Додатками до цієї заяви): 1. Копію трудової книжки; 2. Копії паспорта та ідентифікаційного номера; 3. Копію Листа-Довідки Управління соціального захисту від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927 про заробіток.

Утім подану позивачкою заяву від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії відповідач розглянув у порядку Закону України «Про звернення громадян», повідомивши її своїм листом від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23 фактично про порядок призначення пенсії посадовим особам органів місцевого самоврядування та про порядок звернення за призначенням такої пенсії.

Однак суд зауважує, що позивачка у своїй заяві від 10 жовтня 2023 року чітко просила призначити їй відповідний вид пенсії, а не надати інформацію (роз`яснення) щодо порядку її призначення та звернення за таким призначенням.

У відзиві на позовну заяву відповідач відзначає, що відповідь на звернення позивачки від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а носить лише інформативний характер. Суд повторює, що у спірному випадку позивачка зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії, а не із зверненням, як її називає відповідач.

Отже, з порушенням вимог абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 відповідач за результатами розгляду заяви позивачки від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії не прийняв жодного рішення з числа тих, що передбачені зазначеними нормами (про призначення або ж про мотивовану відмову в призначенні пенсії).

Тобто відповідач всупереч вимогам абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 не розглянув по суті заяву позивачки про призначення пенсії, а протиправно розглянув її у порядку Закону України «Про звернення громадян», не прийнявши жодного рішення, за наявності імперативного обов`язку таке рішення прийняти.

Водночас суд зауважує, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23 не є рішенням у розумінні абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1, а формулювання причин відмови у листах не може розцінюватись як належний спосіб прийняття та обґрунтування рішень суб`єктом владних повноважень.

Покликання відповідача на те, що позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії довільної форми (не установленого зразка) суд відхиляє, оскільки невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації, підтвердженої доданими до такої заяви документами, а також за наявності у відповідача відповідних документів пенсійної справи позивачки, не може бути підставою для позбавлення позивачки права на вирішення питань її пенсійного забезпечення, які вона порушує.

За цих обставин суд доходить висновку, що у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області ухилилося від прийняття рішення, що віднесене до його компетенції, оскільки не прийняло жодного з рішень, які відповідно до вимог абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 повинні бути прийняті за результатами розгляду заяви особи про призначення пенсії, а саме про призначення або ж про мотивовану відмову в призначенні пенсії.

Отже, у спірних правовідносинах наявна бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви позивачки від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії, яка з урахуванням наведених вище норм законодавства є протиправною, оскільки не відповідає критеріям правомірної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які визначені частиною другою статті 2 КАС України.

З урахуванням викладеного заявлену позивачкою позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26 жовтня 2023 року № 28939-30119/Р-52/8-1300/23 про відмову призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, починаючи з 10 жовтня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927, належить задовольнити частково у такий належний спосіб: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, суд ураховує принцип верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд відзначає, що відповідне рішення про призначення/відмову в призначення пенсії за результатами розгляду заяви позивачки від 10 жовтня 2023 року відповідачем не прийняте. Тож у суду наразі відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату позивачці пенсію згідно з поданою нею заявою від 10 жовтня 2023 року, оскільки жодних рішень щодо цієї заяви відповідач не прийняв.

За цих обставин з метою ефективного захисту порушеного права позивачки заявлену позовну вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, починаючи з 10 жовтня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від її заробітку за серпень 2023 року, вказаного у листі Управління соціального захисту Львівської міської ради від 25 вересня 2023 року № 2603-вих.-927, належить задовольнити частково у такий належний спосіб: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії, прийнявши рішення за результатами її розгляду із врахуванням висновків суду.

Правова позиція суду зі спірного у цій справі питання узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 липня 2023 року у справі № 200/8218/20-а.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом правил статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки від 23 лютого 2024 року №№ 0.0..1 та 0.0..1.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає з урахуванням кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, поверненню позивачці за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума судового збору у розмірі 1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Водночас сплачена позивачкою сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (2422,40 грн 1211,20 грн = 1211,20 грн) може бути повернута їй за її клопотанням за ухвалою суду відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 жовтня 2023 року про призначення пенсії, прийнявши рішення за результатами її розгляду із врахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна