Справа № 523/3864/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 523/3864/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року, прийняте у складі суду судді Калініченко Л.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2024 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції 1 взводу 7 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Косюк Олександра Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №1484833 від 20.02.2024 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка була скерована позивачем 27.02.2024 року засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 12 березня 2024 року, справу було передано за підсудністю до Київського районного суду міста Одеси.

13.06.2024 року до суду надійшла заява від позивачки про зміну даних відносно неї, а саме прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », за наслідком реєстрації шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1484833 від 20.02.2024 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень 00 копійок, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КпАП України відносно ОСОБА_7 закрито.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, на що не звернув увагу суду першої інстанції. Крім того, апелянт зазначає, що саме позивач створила затор на перехресті, при цьому вона мала змогу здійснити маневр (перестроювання) в іншу смугу руху на вул. Чорноморського козацтва.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2024 року о 18:10:37 рядовим поліції 1 взводу 7 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ОСОБА_8 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1484833 відносно ОСОБА_2 , якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що 20.02.2024 року о 18 годині 03 хвилин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Балківській в місті Одесі, здійснила виїзд на регульоване перехрестя, на якому утворився затор що змусило водія зупинитись на перехресті, що створило перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушено пункт 16.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається, позивачка будучи незгодною з вказаною постановою, звернулась з відповідною скаргою до Управління патрульної поліції в Одеській області.

За наслідком розгляду вказаної скарги, Управлінням патрульної поліції в Одеській області 06.03.2024 року винесено рішення №Д-697, яким постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1484833 від 20.02.2024 року залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем порушення п. 16.4 Правил Дорожнього Руху, за що останню було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України, є не доведеним.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 16.4 ПДР, забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що заборона виїзду на перехрестя набуває чинності за умови існування затору на момент такого виїзду.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, надані відповідачем до суду докази містить фіксацію того, що транспортний засіб, яким керувала позивач дійсно був розташований на перехресті в момент його проїзду таким чином, що перешкоджав руху транспортним засобам, що перебували у лівій смузі та виїжджали на дане перехрестя, після увімкнення зеленого сигналу світлофору. Також подані відео файли містять фіксацію розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Водночас, відповідачем не спростовано твердження позивача, що її автомобіль виїхав на перехрестя на зелене світло разом із іншими автомобілями, що рухалися із достатньою швидкістю, щоб завершити маневр та ще до того, як на перехресті утворився затор.

Крім того, посилання апелянта, що позивач створила затор на перехресті, при цьому вона мала змогу здійснити маневр (перестроювання) в іншу смугу руху на вул. Чорноморського козацтва, жодними належними та допустимими доказами не підтверджені.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів зазначає, що вони не підтверджується факт порушення позивачем пункт 16.4 ПДР, що виключає правомірність притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відносно посилань апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно вимог ч.9 ст. 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спірна постанова серії ЕНА №1484833 була прийнята 20.02.2024 року, а позовна заява була направлено позивачем до Суворовського районного суду міста Одеси 27.02.2024 року засобами поштового зв`язку, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта у цій частині.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко