Справа № 560/1629/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1629/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

26 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в повному обсязі та за увесь період участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій за період січень 2023 та з лютого по листопад 2023 року.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 неотриману додаткову винагороду за безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій за період січень 2023 у розмірі 100 000 грн відповідно до вимг Постанови №168 та Наказу №260 в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати пропорційно часу участі та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1 неотриману збільшену додаткову винагороду за безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних дій за період з лютого 2023 року по листопад 2023 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №116 від 14.06.2022 старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №118 від 16.06.2022 старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду старшого навідника 2 гаубічного самохідно-артилерійського взводу 1 гаубічного самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №189 від 01.07.2023 старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду номер обслуги 1 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Представник позивача звертався з запитами до військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 неотриманої збільшеної додаткової винагороду за безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, за період з січня 2003 року по листопад 2023 року.

Листом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2023 №4010 представника позивача повідомлено, що при прийняті рішення про виплату додаткової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 позивачу, військова частина НОМЕР_1 діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та додано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №2052 від 05.10.2023 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану".

В подальшому представник відповідача звертався до відповідача з адвокатським запитом від 18.12.2023 №18/12-4 щодо надання відомостей про нараховані та виплачені позивачу розміри додаткової винагороди, відповідь на яку не отримав.

Позивач вважаючи протиправною невиплату збільшеної додаткової винагороди за спірні періоди, звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII врегульовано, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі Порядок № 260).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, чинній з моменту прийняття цієї постанови до змін, внесених постановою від 09.08.2023 №836) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 19.07.2022 з набранням чинності постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 01.06.2022) в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.

Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.

У постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував, що «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

За приписами статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року № 44 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 р. за № 177/39233 було внесено зміни до наказу Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за №745/32197 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі наказ МОУ №260) та доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Цей наказ застосовується з 01.02.2023 року по теперішній час. Пунктом 2 даного розділу встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Пунктом 3 наказу МОУ №260 передбачено, що райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Довідково відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023 року, №52 від 01.03.2023 року, №89 від 01.04.2023 року, №111 від 01.05.2023 року, №147 від 01.06.2023 року, №183 від 01.07.2023 року, №210 від 01.08.2023 року, №247 від 01.09.2023 року, №273 від 01.10.2023 року, №301 від 01.11.2023 року, №341 від 01.12.2023 року, районами ведення воєнних (бойових) дій на території Харківської області визнано: Куп`янський район, а саме-Дворічанська селищна територіальна громада, Петропавлівська, Кіндрашівська, Курилівська сільські територіальні громади.

Пункти 4 та 8 наказу МОУ №260 визначають, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Таким чином, для отримання підвищеної додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 військовослужбовцю необхідно безпосередньо брати участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів та виконувати бойові (спеціальні) завдання визначені пунктом 2 наказу МОУ №260 з обов`язковим підтвердженням такої участі, бойовим наказом (розпорядженням), журналом бойових дій та рапортом командира підрозділу про участь в таких заходах.

Так, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2024 №2283,старший солдат ОСОБА_1 у періоди 01.02.2023, 04.02.2023-06.02.2023; 14.02.2023-15.02.2023; 24.02.2023, 02.03.2023;09.03.2023-13.03.2023;18.03.2023-20.03.2023;26.03.2023-29.03.2023;03.04.2023-.04.04.2023; 06.04.2023-0.04.2023;30.04.2023; 03.05.2023-.04.05.2023;09.05.2023-13.05.2023; 18.05.2023-21.05.2023; 29.05.2023-04.06.2023;06.06.2023-10.06.2023; НОМЕР_3 ;07.07.2023-08.07.2023; 13.07.2023; 17.07.2023-20.07.2023; 26.07.2023-27.07.2023;29.07.2023;02.08.2023-03.08.2023;23.08.2023-24.08.2023; 09.09.2023; 01.10.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в Харківській області.

Як вбачається зі змісту зазначеної вище довідки остання містить відомості про те, що підставою її видачі слугували накази командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині): №127 від 25.06.2022; №98 від 07.04.2023; №122 від 27.04.2023; №298 від 14.10.2023; №316 від 01.11.2023; ЖБД 63 ГСАДн в/ А2573 №96 від 01.01.2023; ЖБД 63 ГСАДн в/ А2573 №149 від 01.04.2023; ЖБД 63 ГСАДн в/ А2573 №220 від 01.07.2023.

Між тим, Верховний Суд у постанові від 25 січня 2024 року (справа № 560/1216/23) зокрема звернув увагу, що без дослідження бойових розпоряджень та журналів ведення бойових дій, висновки судів щодо підтвердження/не підтвердження обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та кількості днів такої участі є однаково необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023 року, №52 від 01.03.2023 року, №89 від 01.04.2023 року, №111 від 01.05.2023 року, №147 від 01.06.2023 року, №183 від 01.07.2023 року, №210 від 01.08.2023 року, №247 від 01.09.2023 року, №301 від 01.11.2023 року, районами ведення воєнних (бойових) дій на території Харківської області визнано: Куп`янський район, а саме Дворічанська селищна територіальна громада, Петропавлівська, Кіндрашівська, Курилівська сільські територіальні громади.

Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що за січень 2023 року ОСОБА_1 не була виплачена підвищена додаткова винагорода, а виплачена в розмірі 30 000 гривень у зв`язку з тим, що відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів введення воєнних (бойових) дій» №26 від 02.02.2023 року районами воєнних (бойових) дій з 01 по 31 січня 2023 року в Харківській області є: Куп`янський район: Дворічанська селищна територіальна громада, Петропавлівська сільська територіальна громада. ОСОБА_1 не виконував завдання з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії або інших завдань за які передбачена виплата підвищеної додаткової винагороди протягом січня 2023 року в районах які відносяться до районів введення воєнних (бойових) дій. Підтвердженням цього є те що командиром підрозділу до управління військової частини НОМЕР_1 не подавались рапорти або будь які інші документи на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 та його підрозділу у виконанні завдань в районах воєнних (бойових) дій, а саме на території Дворічанської та Петропавлівської громад. Виплата додаткової винагороди останньому здійснювалась в розмірі 30 000 гривень в січні 2023 року.

Таким чином у військової частини НОМЕР_1 немає підстав для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень позивачу за січень 2023 року.

Щодо здійснення виплати додаткової винагороди за лютий-жовтень 2023 року, то відповідачем зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської) діяльності №2052 від 05.10.2023 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода як військовослужбовцю який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконував бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії за лютий та липень 2023 року. Так само за виконання вище зазначених завдань наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської) діяльності №2751 від 16.12.2023 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода за березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень 2023 року.

Щодо здійснення виплати додаткової винагороди за листопад 2023 року, то в/ч НОМЕР_1 вказано, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. За відсутності рапортів командирів підрозділів з доданими до них підтверджуючих документів про безпосередню участь військовослужбовців, штабом військової частини не може бути виданий наказ про здійснення виплати додаткової винагороди. Враховуючи, що військова частина НОМЕР_1 виконує завдання на території Куп`янського району Харківської області, враховуючи інтенсивність бойових дій та загострення ситуації на даному напрямку, а також необхідність підготовки та перевірки документів для здійснення підвищеної виплати додаткової винагороди, виплата за листопад 2023 року позивачу буде здійснена після надання відповідних документів від підрозділу в якому проходить службу ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи з вищезазначених норм законодавства, при прийнятті рішення про виплату додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 позивачу, військова частина НОМЕР_1 діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами відповідача в тій частині, що розрахунки здійснені на калькуляторі грошового забезпечення, що знаходиться на сайті Міністерства оборони України не можуть вважатися доказом або джерелом достовірної інформації, оскільки є лише орієнтовним прорахунком.

Між тим, колегія суддів також наголошує, що в межах розгляду цієї справи суд не ставить під сумнів ймовірну участь позивача у бойових діях або інших заходах за спірний період, проте при прийнятті цього рішення виходить виключно із існуючої доказової бази, наявної у справі, яка стосується стверджуваної бездіяльності відповідача.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.