Справа № 420/22976/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головнокомандувача Збройних Сил України (Повітрофлотський просп.,6, м.Київ, 03168), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, скасування пункту 4 Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №1050 від 09.07.2024 року, скасування Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №220 від 15.07.2024 року в повному обсязі та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 ,за результатом якого позивач просить:

визнати дії відповідача-Міністерства оборони України в особі тимчасововиконуючого обов`язки Головнокомандувача ЗС України року стосовно призначеннямене на нижчу посаду протиправними та скасувати пункт 4 наказуГоловнокомандувача ЗС України № 1050 від 09 липня 2024 року;

зобов`язати відповідача Міністерство оборони України поновити мене, майора ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, яка відповідає штатно-посадовійкатегорії «майор» та тарифному розряду, що мав на попередній.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний наказ прийнято протиправно оскільки вказаний наказпорушує вимоги порядку проходження військової служби у Збройних силах України, а саме: пп.3 п.82 Положення про проходження громадянамиУкраїни військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (цього Положення), немаючі чіткого визначення у зв`язку з яким із підпунктів позивача призначено на нижчупосаду, крім того не враховано особливостей стану здоров`я позивача.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Ухвалою суду від08 серпня 2024 рокуприйнято до провадження заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 06.08.2024 року (вхід.№ЕС/32306/24) та приєднати її до матеріалів справи №420/22976/24. Ухвалено в подальшому справу розглядати за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки ГЗС України (просп.Повітряних Сил,6, м.Київ, 03168) про визнання дії Міністерства оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки ГЗС України стосовно призначення ОСОБА_1 на нижчу посаду протиправними та скасувати пункт 4 наказу Головнокомандувача ЗС України №1050 від 09.07.2024 року, скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №220 від 15.07.2024 року в повному об`ємі, зобов`язати Міністерство оборони України поновити майора ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, яка відповідає штатно-посадовій категорії «майор» та тарифному розряду, що мав на попередній у відповідності до положення про проходження військової служби.

Ухвалою суду від14 серпня 2024 рокузадоволено клопотання представника Міністерства оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки ГЗС України та клопотання позивача - ОСОБА_1 від 09.08.2024 року за (вхід. №ЕС/32694/24, №ЕС/32884/24) про заміну неналежного відповідача по справі №420/22976/24.Проведено заміну первісного відповідача - Міністерство оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки ГЗС України (Повітрофлотський просп.,6, м.Київ, 03168, ) на належного відповідача Головнокомандувача Збройних Сил України (Повітрофлотський просп.,6, м.Київ, 03168, ) по справі №420/22976/24. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від14 серпня 2024 рокузалучено до участі у справі №420/22976/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головнокомандувача Збройних Сил України (Повітрофлотський просп.,6, м.Київ, 03168) про визнання дій протиправними, скасування пункту 4 Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №1050 від 09.07.2024 року, скасування Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №220 від 15.07.2024 року в повному обсязі та зобов`язання вчинити певні дії, в якості співвідповідача - Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). Визначено розгляд справи розпочати спочатку.

30.08.2024 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, з врахуванням якої судом встановлено наступні позовні вимоги позивача:

визнати дії відповідача-Міністерства оборони України в особі тимчасововиконуючого обов`язки Головнокомандувача ЗС України року стосовно призначення ОСОБА_1 на нижчу посаду протиправними та скасувати пункт 4 наказуГоловнокомандувача ЗС України № 1050 від 09 липня 2024 року;

скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №220 від 15.07.2024 в повному об`ємі;

зобов`язати Головнокомандувача ЗС України поновити майора ОСОБА_1 на рівнозначної посаді, яка відповідає штатно-посадовій категорії" майор" та 24тарифному розряду у відповідності до положення про проходження військової службиза останнім місцем служби м. Одеса.(в/ч НОМЕР_1 ).

До суду від відповідача - Головнокомандувача ЗС України надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечував проти задоволення позову зазначивши, що за таких обставин, враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин в Україні діяв і продовжує діяти воєнний стан, відповідач мав право здійснити переміщення позивача на нове місце служби без його згоди з метою доукомплектування Збройних Сил України, що обумовлено обставинами особливогоперіоду.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач просить позов задовольнити з акцентуванням обставин вказаних в позові.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що в період з 15 листопада 2018 року по даний час ОСОБА_1 проходить військову службу напосадах офіцерського складу у Збройних Силах України. На час розгляду справи має військове звання майор.

Пунктом 4 Наказу у Головнокомандувача Збройних СилУкраїни (по особовому складу) № 1050 від 09 липня 2024 рокувідповідно до пунктів 82, 83 та 257 Положення пропроходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб офіцерського складу звільнити з займаних посад і призначити (зокрема) майора ОСОБА_2 , офіцера інформаційно-аналітичного відділу управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 ОПЕРАТИВНИМ ЧЕРГОВИМ ВІДДІЛЕННЯ ПОТОЧНИХ БОЙОВИХ ДІЙ КОМАНДНОГО ПУНКТУ ШТАБУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_3 BOC-0210003.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2024 року №220 визначено Майора ОСОБА_1 , офіцера інформаційно-аналітичного відділу управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від "09" липня 2024 року № 1050 на посаду оперативного чергового відділення поточних бойових дій командного пункту штабу військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , вважати таким, що "15" липня 2024 року справи та посаду офіцера інформаційно-аналітичного відділу управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 здав та вибув до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого проходження військової служби.

Позивач вважає зазначені накази протиправними та за їх скасуванням звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до абз.5 ст.1 Закону України про «Мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та V територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 14 ст.2 вказаного Закону передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.13 ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється визначний Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення).

Відповідно до п.1 Положення, дане Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно з п.12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п.82 Положення, призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;

6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;

7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;

8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;

9) у разі запровадження нового військового звання.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

Відповідно до абзацу другого пункту 257 Положення, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч.ч.5,7 ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Вищевказаним визначено, що період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У подальшому, дія військового стану неодноразово продовжувалась та Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 та по дату винесення спірного наказу та розгляду даної справи в Україні триває воєнний стан, період дії якого, відповідно до Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «;Про оборону України» є особливим періодом.

Відповідно до пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

З огляду на викладені положення, суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 257 Положення №1153/2008, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Разом з цим, з огляду на положення пункту 112 Положення, доказів наявності у спірних правовідносинах обставин, при яких для переміщення на нове місце військової служби необхідна згода військовослужбовця, матеріали справи не містять.

Щодо доводів позивача про неврахування відповідачем стану його здоров`я суд зазначає таке.

Згідно з довідкою ВЛК гарнізонної військово-лікарської комісії №2 від 04 липня 2024 року вх.762 військово-медичного клінічного центру Південного регіону ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики та зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Суд відмічає, що вказана довідка не містить застережень щодо неможливості проходження позивачем служби в певних родах військ на певних посадах, а містить лише пропозиції щодо подальшого проходження служби позивачем.

Як встановлено, згідно п. 4 Наказу у Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 1050 від 09 липня 2024 року призначено майора ОСОБА_1 , ОПЕРАТИВНИМ ЧЕРГОВИМ ВІДДІЛЕННЯ ПОТОЧНИХ БОЙОВИХ ДІЙ КОМАНДНОГО ПУНКТУ ШТАБУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_3 BOC-0210003.

При цьому, в довідці ВЛК зазначено, що позивач придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Разом з тим, не вказано про придатність для служби лише виключно у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. При цьому, довідка ВЛК не визначає обмежень, щодо проходження позивачем служби ОПЕРАТИВНИМ ЧЕРГОВИМ ВІДДІЛЕННЯ ПОТОЧНИХ БОЙОВИХ ДІЙ КОМАНДНОГО ПУНКТУ ШТАБУ.

У відзиві відповідач зазначає, що на дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (15.07.2024) довідку військово-лікарської комісії № 2 від 04.07.2024 №762 військово-медичного клінічного центру Південного регіону або її належними чином засвідчену копію не було передано (надано) позивачем до загального діловодства військової частини НОМЕР_1 , зокрема для долучення до особової справи. Крім того, вищезазначена довідка або її належними чином засвідчена копія також не надходила з військово-медичного клінічного центру Південного регіону та у діловодстві військової частини НОМЕР_1 її не обліковано.

В свою чергу позивачем не надано доказів повідомлення відповідачів, про існування зазначеної довідки.

Відтак, суд не може погодитись із доводами позивача про неврахування відповідачем стану здоров`я позивача.

Окремо суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення з відповідним рапортом про переведення його на іншу посаду, в разі неможливості виконувати свої посадові обов`язки за станом здоров`я.

Суд зазначає, що Головнокомандувачем Збройних Сил України, як найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України, а також єдиними уповноваженим суб`єктом владних повноважень щодо вирішення спірного питання, відповідно до пунктів 82, 83 та 257 Положення, видано спірний наказ, згідно з п. 4 якого, позивача призначено на посаду передбачену штатом воєнного часу, у зв`язку з введенням правового режиму воєнного стану. Що вказує на дискреційність кадрових повноважень відповідача, які реалізовано у відповідності до спеціальних норм, що діють під час особливого періоду.

Після надходження до військової частини НОМЕР_1 витягу з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.07.2024 № 1050 та здавання посади, на виконання п. 109 Положення № 1153, видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2024 № 220 відповідно до пункту 4 якого, майора ОСОБА_1 офіцера інформаційно- аналітичного відділу управління операцій штабу військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом на посаду оперативного чергового відділення поточних бойових дій командного пункту штабу військової частини НОМЕР_3 , з "15" липня 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ).

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.

З приводу клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження суд зазначає, що відповідно до ч.1-3 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із п.10 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд наділений повноваженнями, врахувати всі складники, наведені ч.3 ст.257 КАС України, та самостійно визнати справу такою, що має незначну складність.

При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що справу за позовом можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на те, що матеріали справи свідчать про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін необхідно відмовити.

Щодо клопотання про витребування доказів суд зазначає наступне.

Згідно п.4 ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Разом з тим, суд зазначає, що до клопотання позивач не додав жодного доказу на підтвердження того, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Саме лише зазначення у клопотанні про неможливість подання доказів не відповідає вищезазначеним вимогам КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотань позивач про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребування доказів - відмовити.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головнокомандувача Збройних Сил України (Повітрофлотський просп.,6, м.Київ, 03168), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, скасування пункту 4 Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №1050 від 09.07.2024 року, скасування Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №220 від 15.07.2024 року в повному обсязі та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.