Справа № 560/10409/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича про визнання рішення, бездіяльності та дій протиправними, визнання незаконним й протиправним розпорядження, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить:

1. Визнати рішення, бездіяльність та дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та начальника цього управління Крупи Олександра Володимировича завідомо незаконними й протиправними, з явними ознаками кримінальних правопорушень статей 364, 366 Кримінального кодексу України, щодо:

1.1. Ненадсилання позивачці розпоряджень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.10.2022 та рішень №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022.

1.2. Роздрукування Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розпоряджень від 20.10.2022, від 15.12.2020, від 16.12.2020 на виконання рішення суду по справі №2а-35/10 з розміром шрифту менше 12 друкарських пунктів з відповідними інтервалами.

1.3. Ігнорування вимог до змісту і форми індивідуального розпорядчого документа при винесенні розпоряджень від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020 та рішень №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022, що винесені на імітацію виконання рішення суду від 03.02.2010 та додаткового рішення від 08.04.2010 по справі №2а-35/10, що передбачені вимогами Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації"; протиправного посилання на використання програмного забезпечення АСОПД, що використовувалось під час прийняття (виготовлення) вищенаведених оскаржуваних розпоряджень/рішень, яке не передбачає застосування пенсійним органом для розрахунків на виконання конкретного рішення суду.

1.4. Незазначення дати введення даних про заробіток позивачки у формат програмного продукту, що названий Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Розрахунок (замість назви "розпорядження"), за яким визначено індивідуальний коефіцієнт зарплати позивачки і середня зарплата для обчислення пенсії за віком, що використані при винесенні розпоряджень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020 та рішень №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022.

1.5. Використання при перерахуванні пенсії за віком станом на час винесення розпорядження від 20.10.2022 (на час незаконного й протиправного перерахування за весь період) показників середньої заробітної плати працівників за минулі роки у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії", замість застосування показника середньої заробітної плати працівників, яка враховується для обчислення пенсії у 2022 році і становила 13376,21 грн, тобто середня за три попередніх роки.

1.6. Непроведення призначення (перерахування) пенсії за віком згідно з законодавчим визначенням пенсії за віком за частиною прешою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ненаведення у розпорядженнях від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020, а також рішеннях від №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022, розрахунку за складовими формули статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розрізі місяців і років до і після збільшення індивідуального коефіцієнта зарплати позивачки та невизначенні різниці між розрахованим розміром новопризначеної пенсії за віком і фактично отриманою пенсією за віком за період з 01.04.2006 по 20.10.2022 - кінцевої мети розрахунку.

2. Визнати завідомо незаконними й протиправними розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020, а також рішення №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022, винесеними з явними ознаками кримінальних правопорушень, з підстав, наведених у підпунктах 1.3-1.6 пункту 1 цих вимог, таким, що видано з ігноруванням вимог статей 40, 27, 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при перерахуванні пенсії за віком за новим збільшеним заробітком.

3. Скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.10.2022 та від 15.12.2020 і від 16.12.2020, а також рішення від №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області згідно з вимогами статті 58 Конституції України:

4.1. Видати розпорядження/рішення згідно з вимогами статей 40, 27, 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", забезпечивши повну викладку алгоритму перерахування, у т.ч. розрахунок-розпорядження індивідуального коефіцієнта зарплати позивачки (ІКЗ) і її середнього заробітку для обчислення пенсії за віком, з обов`язковим зазначенням дати введення нових дійсних даних про її заробіток у розрахунку-розпорядженні індивідуального коефіцієнта зарплати і середнього заробітку для обчислення пенсії за віком, виходячи із дати кінцевого зімітованого протиправного перерахунку 20.10.2022.

4.2. З обов`язковим наведенням у розпорядженні розрахунку усіх вихідних даних до і після перерахунку пенсії за віком згідно з формулою частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з наведенням визначених сум пенсії за віком до і після перерахунку та сум доплат до раніше виплаченого основного розміру пенсії за віком як різниці між пенсією за віком після перерахунку і до перерахунку у розрізі місяців за період: з 01.04.2006 по 20.10.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, яка враховується для обчислення пенсії у 2022 році і становила 13376,21 грн, тобто середня за три попередніх роки, забезпечивши дотримання вимог статті 58 Конституції України.

5. Зобов`язати відповідачів згідно з статтею 56 Конституції України відшкодувати заподіяну моральну шкоду, яку позивачка оцінює у розмірі 1500000,00 грн, заподіяну протиправними рішенням, діями та бездіяльністю, грубими порушеннями її прав.

6. Відповідно до частини дев`ятої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України постановити окрему ухвалу про наявні ознаки кримінальних правопорушень за фактами умисного надтривалого невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду №2а-35/10, зловживання службовими повноваженнями ОСОБА_2 для розгляду вчинених ним злочинів, передбачених статтями 364, 366 Кримінального кодексу України, проти охоронюваних законом прав і свобод позивачки в окремій кримінальній справі та направити її до Хмельницької обласної прокуратурі для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей згідно зі статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України.

7. У разі задоволення позову відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання цього рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що постановою від 03.02.2010 по справі №2а-35/10 Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області з урахуванням додаткової постанови від 08.04.2010 зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому усунути порушення страхувальником ДП ДАК "Хліб України" сплату внесків з усієї заробітної плати ОСОБА_1 за липень-грудень 2000 року помісячно за місяцями її нарахування та за ставками й максимальними обмеженнями на час їх справляння - липень 2000 року - 1812,64 грн, за серпень - 1391,21 грн, за вересень - 869,46 грн, за жовтень - 884,00 грн, за листопад - 882,53 грн, за грудень 1290,38 грн, з урахуванням сум заборгованої і виплаченої за рішенням суду заробітної плати за місяцями її нарахування з урахуванням сум компенсації за ставками страхових внесків на час їх справляння, забезпечивши право позивачки на перерахунок пенсії за віком.

Позивачка не погоджується з прийнятими на виконання цього рішення суду розпорядженнями від 15.12.2020, від 16.12.2020, від 20.10.2022 та рішеннями від 23.02.2021 №91, від 22.02.2022 №91. Остання вважає, що відповідачі у вказаних розпорядженнях не зазначили підставу перерахунку пенсії, а саме на виконання рішення у справі №2а-35/10. При цьому формат розпорядження може застосовуватись лише для внутрішнього використання при первинному призначенні пенсії, при масових загальних перерахунках, а не на виконання конкретного рішення суду. У спірних розпорядженнях та рішеннях відсутня сума, яку слід доплатити у розрізі місяців за період з 01.04.2006 по 31.01.2010, що є метою розрахунку.

З огляду на наведене, позивачка вважає, що предметом дослідження суду щодо законності чи протиправності розпорядження має бути саме індивідуальний документ - розпорядження, в якому б покроково наводились усі вихідні дані і алгоритм визначення (арифметичні дії) в розрізі місяців і років до і після збільшення індивідуального коефіцієнта зарплати, нарахованої та виплаченої різниці між розрахованим розміром новопризначеної пенсії за віком і фактично отриманою пенсією за віком, що і є метою проведення згідно з рішенням суду кінцевого розрахунку - доплати за збільшеним коефіцієнтом її зарплати за відповідними періодами.

Натомість, оскаржувані розпорядження не містять алгоритму перерахунку і доплати пенсії за формулою частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" після перерахунку і до перерахунку у розрізі місяців.

На думку позивачки, незазначення повного алгоритму перерахунку пенсії у спірних розпорядженнях і рішеннях слугує наслідком незазначення дати введення її заробітку у формат розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати, що застосовується при обчисленні пенсії. Водночас дата введення розрахунку даних про зарплату позивачки має важливе значення для подальших перерахунків пенсії, оскільки саме від такої дати слід буде застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення, тобто жовтень 2022 року у розмірі 13376,21 грн.

Позивачка вказала, що індивідуальний коефіцієнт її зарплати визначений правильно, однак через незазначення пенсійним органом дати введення додаткового заробітку розмір її пенсії значно занижений через ігнорування норм частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачка також зауважила, що спірні розпорядження і рішення виконані шрифтом №6 чи навіть меншим, замість використання шрифту розміром 12-14 друкарських пунктів відповідно до вимог пункту 7.2. ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно- розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів", а також їй не надіслані.

Вказане на думку позивачки свідчить про порушення відповідачами її права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідач не погодився з доводами позивачки та просив відмовити у задоволенні позову.

Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

Постановою від 03.02.2010 по справі №2а-35/10 Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області з урахуванням додаткової постанови від 08.04.2010 зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому усунути порушення страхувальником ДП ДАК "Хліб України" сплату внесків з усієї заробітної плати ОСОБА_1 за липень-грудень 2000 року помісячно за місяцями її нарахування та за ставками й максимальними обмеженнями на час їх справляння - липень 2000 року - 1812,64 грн, за серпень - 1391,21 грн, за вересень - 869,46 грн, за жовтень - 884,00 грн, за листопад - 882,53 грн, за грудень 1290,38 грн, з урахуванням сум заборгованої і виплаченої за рішенням суду заробітної плати за місяцями її нарахування з урахуванням сум компенсації за ставками страхових внесків на час їх справляння, забезпечивши право позивачки на перерахунок пенсії за віком.

Позивачка з наведених вище мотивові не погоджується з прийнятими на виконання цього рішення суду розпорядженнями від 15.12.2020, від 16.12.2020, від 20.10.2022 та рішеннями від 23.02.2021 №91, від 22.02.2022 №91, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

На думку позивачки, зазначення дати введення у формат розпорядження розрахунку даних про зарплату має визначальне значення для подальших перерахунків її пенсії. При цьому при зазначенні дійсної дати внесення нових даних про заробіток позивачки, а саме 20.10.2022, слід автоматично застосовувати діючий середній заробіток по Україні відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - на дату призначення пенсії - 20.10.2022.

Тобто, позивачка вважає, що прийняття розпорядження від 20.10.2022 це дата призначення її пенсії за віком, у зв`язку з цим пенсійний орган повинен застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022 рік у розмірі 13376,21 грн.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивачки, суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Положеннями частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Зокрема, в редакції Закону № 1058-ІV, чинної на дату призначення позивачу пенсії, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Щодо застосування показників середньої заробітної плати при перерахунку пенсії позивачки суд зазначає, що пенсія ОСОБА_1 обчислена, виходячи із показника середньої заробітної плати:

з 12.04.2004 - за 2003 рік в сумі 372,72 грн (показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за рік, який передує року звернення за призначенням пенсії);

з 01.01.2008 - за 2006 рік в сумі 928,81 грн (відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України");

з 01.05.2012 - за 2007 рік в сумі 1197,91 грн (відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №327 "Про підвищення рівня соціального захисту населення");

з 01.10.2017 - за 2014-2016 року в сумі 3764,40 грн (відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій").

Верховний Суд, аналізуючи вищенаведені правові норми, у постановах від 18.11.2020 року у справі №522/1916/17 та від 21.10.2021 у справі №2-а-2430/11 вказав, що за змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск: К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

Суд погоджується з доводами позивачки про те, що прийняття спірних розпоряджень та рішень на виконання рішення суду стосуються процедури саме призначення пенсії.

Однак норми статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прив`язують визначення показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує саме року звернення за призначенням пенсії.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

За змістом пункту 1.8 цього Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Водночас, вчинення пенсійним органом дій на виконання рішення суду (прийняття рішень, розпоряджень тощо) не є звернення за призначенням пенсії в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку №22-1.

Оскільки позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії у 2004 році, тому підстави для застосування пенсійний органом показника середньої заробітної плати за 2022 рік для обрахунку пенсії останньої відсутні.

При цьому суд зазначає, що пенсійне законодавство не передбачає можливість ретроспективного застосування показника середньої заробітної плати для розрахунку пенсійних виплат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання рішень, бездіяльності та дій Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та начальника цього управління ОСОБА_2 завідомо незаконними й протиправними, з явними ознаками кримінальних правопорушень статей 364, 366 Кримінального кодексу України, щодо: незазначення дати введення даних про заробіток позивачки у формат програмного продукту, що названий Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Розрахунок (замість назви "розпорядження"), за яким визначено індивідуальний коефіцієнт зарплати позивачки і середня зарплата для обчислення пенсії за віком, що використані при винесенні розпоряджень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020 та рішень №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022; використання при перерахуванні пенсії за віком станом на час винесення розпорядження від 20.10.2022 (на час незаконного й протиправного перерахування за весь період) показників середньої заробітної плати працівників за минулі роки у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії", замість застосування показника середньої заробітної плати працівників, яка враховується для обчислення пенсії у 2022 році і становила 13376,21 грн, тобто середня за три попередніх роки.

Щодо позовних вимог про визнання рішень, бездіяльності та дій Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та начальника цього управління Крупи Олександра Володимировича завідомо незаконними й протиправними, з явними ознаками кримінальних правопорушень статей 364, 366 Кримінального кодексу України, щодо: ігнорування вимог до змісту і форми індивідуального розпорядчого документа при винесенні розпоряджень від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020 та рішень №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022, що винесені на імітацію виконання рішення суду від 03.02.2010 та додаткового рішення від 08.04.2010 по справі №2а-35/10, що передбачені вимогами Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації"; протиправного посилання на використання програмного забезпечення АСОПД, що використовувалось під час прийняття (виготовлення) вищенаведених оскаржуваних розпоряджень/рішень, яке не передбачає застосування пенсійним органом для розрахунків на виконання конкретного рішення суду; непроведення призначення (перерахування) пенсії за віком згідно з законодавчим визначенням пенсії за віком за частиною прешою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ненаведення у розпорядженнях від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020, а також рішеннях від №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022, розрахунку за складовими формули статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розрізі місяців і років до і після збільшення індивідуального коефіцієнта зарплати позивачки та невизначенні різниці між розрахованим розміром новопризначеної пенсії за віком і фактично отриманою пенсією за віком за період з 01.04.2006 по 20.10.2022 - кінцевої мети розрахунку.

Як зазначено вище, статтею 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. При цьому частиною другою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлений порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Під час вирішення цього спору суд дійшов висновку, що пенсія позивачці призначена і обчислена у розмірі відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відтак порушень пенсійним органом вимог статей 27 та 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" під час визначення розміру пенсії позивачки суд не встановив.

У зв`язку з цим, незазначення у спірних розпорядженнях та рішеннях додаткової інформації, про яку позивачка вказує у позовній заяві, не впливає на правильність визначення розміру її пенсії.

Оскільки оскаржуванні розпорядження і рішення відповідають вимогам Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому зазначені позивачкою порушення форми і змісту індивідуального розпорядчого документа не можуть слугувати підставою для скасування цих розпоряджень і рішень.

Відтак вказані вище позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд не встановив протиправність дій відповідачів під час прийняття спірних розпоряджень та рішень щодо незастосування для визначення розміру пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за 2022 рік та щодо форми і змісту індивідуального розпорядчого документа, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання завідомо незаконними й протиправними та скасування розпоряджень Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.10.2022 та від 15.12.2020, від 16.12.2020, а також рішення №91 від 23.02.2021 та з таким же номером від 22.02.2022.

Як наслідок слід відмовити у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області згідно з вимогами статті 58 Конституції України: видати розпорядження/рішення згідно з вимогами статей 40, 27, 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", забезпечивши повну викладку алгоритму перерахування, у т.ч. розрахунок-розпорядження індивідуального коефіцієнта зарплати позивачки (ІКЗ) і її середнього заробітку для обчислення пенсії за віком, з обов`язковим зазначенням дати введення нових дійсних даних про її заробіток у розрахунку-розпорядженні індивідуального коефіцієнта зарплати і середнього заробітку для обчислення пенсії за віком, виходячи із дати кінцевого зімітованого протиправного перерахунку 20.10.2022; з обов`язковим наведенням у розпорядженні розрахунку усіх вихідних даних до і після перерахунку пенсії за віком згідно з формулою частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з наведенням визначених сум пенсії за віком до і після перерахунку та сум доплат до раніше виплаченого основного розміру пенсії за віком як різниці між пенсією за віком після перерахунку і до перерахунку у розрізі місяців за період: з 01.04.2006 по 20.10.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, яка враховується для обчислення пенсії у 2022 році і становила 13376,21 грн, тобто середня за три попередніх роки, забезпечивши дотримання вимог статті 58 Конституції України.

Разом з тим, суд враховує, що пунктом 11 частини другої статті 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов`язана письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду.

Оскільки розпорядженнями Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області від 20.10.2022, рішеннями від 23.02.2021 №91, від 22.02.2022 №91 змінений розмір пенсії позивачки, тому відповідач зобов`язаний був письмово проінформувати ОСОБА_1 про таку зміну.

Таким чином, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, що полягає у ненадсиланні ОСОБА_1 розпорядження Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області від 20.10.2022, рішення від 23.02.2021 №91, від 22.02.2022 №91, є протиправною.

Суд також враховує, що розділом 7 ДСТУ 4163:2020, затверджених наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 №144, передбачені вимоги до виготовлення документів.

За змістом пункту 7.1 ДСТУ 4163:2020 організаційно-розпорядчі документи виготовляють за допомогою автоматизованих та/або друкувальних засобів. Окремі внутрішні документи (заяви, пояснювальні та доповідні записки тощо), авторами яких є посадові та інші фізичні особи, допустимо оформлювати рукописним способом.

В свою чергу пунктом 7.2 ДСТУ 4163:2020 передбачено, що для друкування текстів документів потрібно використовувати гарнітуру Times New Roman та шрифт розміром 1214 друкарських пунктів.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.12.2020, від 16.12.2020 та від 20.10.2022 роздруковані та надані позивачці з розміром шрифту менше 12 друкарських пунктів з відповідними інтервалами.

Вказане, на думку суду, свідчить про протиправність дій пенсійного органу щодо роздрукування розпоряджень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.12.2020, від 16.12.2020 та від 20.10.2022 на виконання рішення суду по справі №2а-35/10 з розміром шрифту менше 12 друкарських пунктів з відповідними інтервалами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання виплати моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Отже, моральна шкода повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин (тобто бути похідною).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У пункті 56 постанови Верховного Суду від 10.04.2019 по справі №464/3789/17 зазначається, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. У той же час, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Суд погоджується з тим, що у спірних правовідносинах внаслідок неправомірних дій пенсійного органу позивачці завдана моральна шкода, яка пов`язана не лише із заподіянням конкретної шкоди її здоров`ю. На думку суду, виконання своїх завдань державними органами у такий спосіб, як це було зроблено відповідачем у спірній ситуації, не відповідає вимогам щодо добросовісності, прозорості, сумлінності та принципу Верховенства права, відповідно до якого права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Оскільки дії пенсійного органу не відповідали вимогам закону та порушували права та інтереси позивачки, що призвело до відчутних емоційних втрат та необхідності звернення до суду, тому суд вважає належним розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3000,00 грн.

У зв`язку з цим, вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відшкодувати завдану моральну шкоду підлягає частковому задоволенню.

Щодо постановлення судом окремої ухвали про ознаки кримінальних правопорушень за фактами умисного надтривалого невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду №2а-35/10, зловживання службовими повноваженнями ОСОБА_2 для розгляду вчинених ним злочинів, передбачених статтями 364, 366 Кримінального кодексу України, проти охоронюваних законом прав і свобод позивачки в окремій кримінальній справі та направити її до Хмельницької обласної прокуратурі для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідних відомостей згідно зі статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно з частиною другою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зазначає, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому. При цьому постановляння окремої ухвали це право суду, а не обов`язок.

Під час розгляду справи суд не встановив існування підстав для необхідності постановляння у цій справі окремої ухвали.

Разом з тим, у разі задоволення позову відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання цього рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог зобов`язального характеру, тому підстави для зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання рішення суду також відсутні.

Враховуючи викладене, позов необхідно задоволити частково.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, що полягає у ненадсиланні ОСОБА_1 розпорядження Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області від 20.10.2022, рішення від 23.02.2021 №91, від 22.02.2022 №91.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо роздрукування розпоряджень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.12.2020, від 16.12.2020 та від 20.10.2022 на виконання рішення суду по справі №2а-35/10 з розміром шрифту менше 12 друкарських пунктів з відповідними інтервалами.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відшкодувати ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 вересня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_2 (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013)

Головуючий суддя О.Л. Польовий