Справа № 706/766/24
Суддя: Орендарчук М. П.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 706/766/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Орендарчука М.П., за участю секретаря судових засідань Пізняк Т.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Буряна Ростислава Юрійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Буряна Ростислава Юрійовича, про скасування постанови серії ЕНА № 2334251 від 07.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.06.2024 поліцейським 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Буряном Р.Ю. прийнято постанову серії ЕНА № 2334251 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В оскаржуваній постанові зазначено про перевищення ним швидкості руху більше як на 20 км/ год. Оскільки вимірювання швидкості руху керованого відповідачем транспортного засобу відбулося із порушенням законодавчо визначеного порядку, позивач його результати вважає протиправними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки не допускав перевищення швидкості руху на 535 км автодороги М-30 Стрий Ізварене не допускав. Належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідач не надав, а тому в силу дії принципу презумпції невинуватості стверджує про відсутність в його діях адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим просить суд оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції надіслав до суду відзив, у якому зазначив про правомірність прийнятої поліцейським постанови та відсутність підстав для її скасування, оскільки позивачем було допущено перевищення максимальної швидкості руху в населеному пункті більше як на 20 км/год, що підтверджено достатніми доказами. Щодо правомірності використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM, представник відповідача зазначив, що відповідно до Інструкції виробника LaserTechnologeInc, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу як в мобільному (з рук), так і в статичному (з триноги) положенні. В першому випадку поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, після чого прилад автоматично виконує обробку даних щодо фіксації швидкості руху. Також у відзиві представник відповідач зауважує, що під час фіксації в мобільному режимі, після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі , прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника з встановленої оператором дистанції, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Таким чином, представник відповідача стверджує, що використання ручного лазерного вимірювача швидкості приладу TruCAM в мобільному (ручному) режимі прямо передбачено його конструкцією та інструкцією з використання, а також сертифікатом відповідності та роз`ясненням ДП «Укрметртестстандарт».

Обґрунтовуючи дотримання вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині використання технічних приладів, представник відповідача у відзиві вказав, що поліція може розміщувати технічні прилади по зовнішньому периметру доріг. Тобто в означеній статті Закону стверджується про право (можливість) розміщення, закріплення , монтування такої техніки, а не безпосередньо обов`язок.

Крім іншого, представник відповідача 1 вказує про те, що позов пред`явлено до неналежних відповідачів. Управління патрульної поліції в Черкаській області не є юридичною особою, відомості про нього не внесені до ЄДРПОУ, воно не має власних рахунків, а тому не є належними відповідачами за позовом ОСОБА_1 , оскільки за позовними вимогами має відповідати орган державної влади, яким є Департамент патрульної поліції. Аналогічно не може бути відповідачем у даній справі і поліцейський, яким винесено оскаржувану постанову, оскільки він лише перебуває у трудових відносинах із органом державної влади та не може відповідати за позовними вимогами.

До відзиву представник відповідача 1 долучив диск із фото та відеозаписами; фото з приладу TruCAM ТС000735 в момент правопорушення; схематичне зображення місць розташування дорожніх знаків по напрямку руху позивача; копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA.MI/1-2903-2012 від 29.08.2012; копію свідоцтва про повірку приладу № 22-01/27944 від 28.06.2023; копію експертного висновку №04/05/02-2522 від 07.09.2021; копію листа від 01.10.2019 №22-38/49 ДП «Укрметртестстандарт»; копію листа першого заступника начальника ДПП ОСОБА_2 ; копію наказу від 18.04.2023 № 794 «Про вдосконалення роботи за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM »; копію наказу Національної поліції України від 19.12.2022 № 903 та копію Положення про департаменту патрульної поліції.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. На адресу суду надіслав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань до суду не надіслав.

Відповідач 2 поліцейський 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі письмовими доказами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та доведений, а отже підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2334251 від 07.06.2024, винесеною поліцейським 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Буряном Р.Ю., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Зі змісту постанови убачається, що ОСОБА_1 07.06.2024 о 10:55 на автодорозі Стрий Ізварене 535 км керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 75 км/год в населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год. Перевищив встановлену швидкість руху більш як на 20 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР. Швидкість руху вимірювалась приладом «TruCam TC000735». Справу поліцейським розглянуто на місці вчинення правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що передбачена відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (пункт 12.4 ПДР України).

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, відповідачем надано диск із відеозаписом та фотокарткою, а також документи, що підтверджують обґрунтованість та правомірність використання Національною поліцією лазерних вимірювачів швидкості руху.

Можливість використання виробу «TruCAM LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 07.09.2021 № 04/05/02-2522, висновок дійсний до 07.09.2024.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/27944, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 28.06.2023, чинне до 28.06.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000735 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Тобто, лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 є технічним засобом вимірювання процесу порушення швидкісного режиму.

Порядок застосування поліцейськими технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення регламентовано статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію».

За змістом частини 1 наведеної статті поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, даною нормою закону закріплений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зокрема, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Інших способів використання технічних засобів, ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», не передбачено.

Виходячи з наведеного та у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» застосований поліцейським прилад є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст. 40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, яким і здійснювалося вимірювання швидкості.

Такий спосіб застосування приладу Tru Cam неможливо визнати таким, що відповідає положенням статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Як зазначено вище, за змістом даної статті технічний засіб може бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. Суд відхиляє доводи представника відповідача 1 про те, що технічний засіб може використовуватися поліцейським в інший, аніж передбачено ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» спосіб, а тому отримані за його допомогою докази суд вважає недопустимими.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідачами не надано, а відомості, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих правомірність його рішення, суд вважає, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

За змістом ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з наведеним у ст. 4 КАС України визначенням суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції є суб`єктом

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За нормою п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З огляду за те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то витрати зі сплати судового збору за подачу позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, 285, 288, 289 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Буряна Ростислава Юрійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Буряна Р.Ю. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2334251 від 07.06.2024.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: вул. Лесі Українки, 21, м. Черкаси;

Відповідач 2 ОСОБА_3 , адреса місця перебування: вул. Лесі Українки, 21, м. Черкаси.

Суддя Михайло ОРЕНДАРЧУК