Справа № 260/5256/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2024 рокум. Ужгород№ 260/5256/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач-2), у якому просить: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із дати звернення до територіального органу Головного управління ПФУ в Закарпатській області, а саме з 18.03.2024; 3. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Позов мотивовано безпідставністю відмови відповідача у призначенні пенсії, оскільки на час звернення до пенсійного органу (18.03.2024) позивач не проживала на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя (з 20.02.2018 зареєстрована в м Ужгород Закарпатської області), а тому до мене не застосовуються положення Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, як. проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №234.

Відповідно, не застосовується і п. 2.8. Порядку №22-1, який розповсюджує свою дію виключно на громадян України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя на час вирішення питання про поновлення раніше призначеної пенсії.

Окрім того, варто зазначити, що право на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування пенсійної справи й отримання атестату про припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду російської федерації.

Така позиція узгоджується із висновками Верховному Суду, викладеними в постанові від 09 2021 у справі №308/3864/17, відповідно до яких відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенси, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю ного пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.

Ухвалою суду від 26.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області було подано відзив на позов, у якому зазначено, що відповідно до пп. 4 п. 2-1 Порядку №22-1 передбачено, що заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: відомості про місце проживання особи. Згідно паспортних даних, позивачка зареєстрована в м. Севастополь. Згідно пп.9 п. 2-1 Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувач пенсії. Позивачкою дані документи не надавалися. Відповідно до наданих документів страховий стаж становить - 21 рік 11 місяців 15 днів. Зазначає, що Головним управлінням прийняте законне та обгрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно Закону №1058, а тому вважає дії управління правомірними та просить відмовити в задоволенні позову.

19 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до якого позов не визнає, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Відповідач-2 зазначив, що у зв`язку з наявністю даних про те, що ОСОБА_1 по 20.02.2018 була зареєстрована в м.Севастопіль, Автономної Республіки Крим та отримувала там пенсію, необхідними умовами для визначення умов призначення пенсії є: наявність даних про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації; заява довільної форми про відсутність громадянства держави-окупанта.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 18.03.2024 позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Враховуючи принцип екстериторіальності вказана заява була розглянута Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та було прийнято рішення №53 від 25.03.2024 про відмову у призначенні пенсії позивачу.

У вказаному рішенні відповідач зазначив:

"Згідно паспортних даних та заяви заявниця по 20.02.2018 була зареєстрована в м.Севастопіль Автономної Республіки Крим та отримувала там пенсію.

Згідно пп.9 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувач пенсії.

Одночасно, питання, щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , має вирішуватися з урахуванням інформації про факт отримання/неотримання пенсії за попереднім місцем проживання.

Абзацом 9 п.2.8 Порядку передбачено, що громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації. Однак у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що в свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до установ російської федерації.

За вказаних обставин, на теперішній час питання щодо призначення пенсії особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя в умовах відсутності документів, необхідних для визначення умов призначення пенсії, законодавчо не врегульовано.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу, згідно записів трудової книжки від 20.07.1959 не зараховано періоди роботи з 1959 по 1973 роки, оскільки вони не придатні для сприйняття їх змісту.»

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України №1058-IV визначено, що реалізовано Конституційне право громадян на соціальний захист - право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до положень абзацу тридцять шостого статті 1 Закону України №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (абзац п`ятий статті 1 Закону України №1058-IV).

Зі змісту пункту 1 частини першої статті 9, абзацу 4 частини першої статті 26 Закону України №1058-IV, статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слідує, пенсія за віком призначається за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Відповідно до статті 26 Закону України №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п.3 ст.26 Закону України №1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року.

За приписами пункту 1.7 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Судом встановлено, що вік позивачки на момент звернення до Пенсійного фонду становив 81 рік, а страховий стаж - 32 роки 7 місяців 25 днів, що підтверджується оскаржуваним рішенням.

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення та відзиву відповідача причиною відмови у призначенні пенсії позивачці була відсутність документів про припинення виплати пенсії за попереднім місцем отримання.

Суд критично ставиться до пояснень відповідача в частині того, що позивач не надав до заяви про призначення пенсії документів, які б підтверджували відсутність громадянства держави-окупанта російській федерації.

Водночас суд вважає необґрунтованим посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в оскаржуваному рішенні від 25.03.2024 №53, як на підставу відмови для призначення позивачу пенсії, відсутність будь-яких документів щодо отримання/не отримання позивачем пенсій у держави-терориста - російської федерації, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувач пенсії.

Отже, подання заяви про відсутність громадянства держави-окупанта стосується осіб, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та саме на орган, що призначає пенсію, покладено обов`язок надсилання запиту до органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо надання відомостей про те, чи особа перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення держави-окупанта російської федерації як одержувач пенсії чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , відповідно до відмітки про місце проживання позивачки слідує, що її місце проживання з 20.02.2018 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відтак, враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відповідач-2 при розгляді заяви ОСОБА_1 дійшов помилкового висновку про необхідність останнім надання до пенсійного органу заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що позивач не проживає на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, а не про поновлення виплати пенсії.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №53 від 25.03.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, суд зазначає, що нормами абзацу 2 частин четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зауважує, в межах розгляду цієї адміністративної справи судом досліджувалося лише питання правомірності витребування додаткових доказів, зокрема, будь-яких документів щодо отримання/не отримання позивачем пенсій у російській федерації, а тому належним способом захисту порушеного права позивача у цій частині є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Також суд звертає увагу, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1, а тому з урахуванням скасування вище зазначеного рішення, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повинно повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків даного судового рішення.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м.Івано-Франківськ, вул.Січових Стрільців, буд.15, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () від 25.03.2024 №53, яким ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відмовлено у призначенні пенсій за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 18.03.2024 року про призначення пенсії за віком, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» та прийняти рішення по суті заяви від 18.03.2024 з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м.Івано-Франківськ, вул.Січових Стрільців, буд.15, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору