Справа № 160/29647/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/29647/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 р. (суддя: Маковська О.В) в адміністративній справі №160/29647/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №19 від 04 жовтня 2023 р. про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 за заявою від 26 вересня 2023 р., так як вона досягла необхідного пенсійного віку.

В обґрунтування позову зазначила, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 р. №213-VІІІ. Відмовляючи в призначенні пенсії, пенсійний орган застосовує норми, що суперечать рішенню Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. № 1-р/2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами прощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04 жовтня 2023 р. №19 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити з 26 вересня 2023 р. ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, який зазначає про порушення

судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На думку скаржника суд дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин приписів пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до внесення змін Законом № 213-VІІІ від 02 березня 2015 р., оскільки це суперечить приписам статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Письмові відзиви на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції не надходили.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 26 вересня 2023 р. звернулась з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області винесено рішення №19 від 04 жовтня 2023 р., яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона не досягла встановленого віку 50 років.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на те, що правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно двома правовими нормами, а саме пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII та статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Конституційним Судом України 23 січня 2020 р. прийнято рішення №1-р/2020 щодо неконституційності, зокрема положень статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №213-VIII, водночас приписи статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" даним рішенням не охоплювалися та залишилися в силі. Враховуючи, що національне законодавство допустило неоднозначне, множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, які звертаються за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком №1, наявні підстави для застосування норми найбільш сприятливої для позивача, а саме пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та викладено його в наступній редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону №2148-VIII (набав чинності 11 жовтня 2017 р.) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тобто застосуванню в даному випадку підлягає норма пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права позивачки на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 р. у справі №360/3611/20(№ 11-209заі21).

Викладене свідчить, що ОСОБА_1 , як вказано в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №19 від 04 жовтня 2023 р. досягнувши станом на час звернення з заявою (26 вересня 2023 р.) віку 45 років 3 місяці 4 дні, та маючи страховий стаж - 36 років 5 місяців 26 днів, пільговий 9 років 11 місяців 10 днів, набула право на призначення пільгової пенсії за Списком №1, в зв`язку із чим висновки суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування вищевказаного рішення є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають правовим висновкам Верховного Суду.

Також суд першої інстанції вірно вказав, що оскільки саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області були порушені права ОСОБА_1 на призначення пенсії за Списком №1, то саме ним і повинно бути їх відновлено. З 1 квітня 2021 р. органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій, як це передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 р. за № 339/35961.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 р. в адміністративній справі №160/29647/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 вересня 2024 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш