Справа № 400/7131/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 р. № 400/7131/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якій просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у період з 01.02.2020р. по 10.02.2023р. грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 2023 роки, грошової допомоги при вирішені соціально побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату за період з 01.02.2020р. по 10.02.2023р. грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 2023 роки, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704), з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.07.2024 року він звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 про здійснення перерахунку та виплати з 01.02.2020 по 10.02.2023 року грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022,

01.01.2023 року, для обчислення посадового окладу та окладу за військове звання, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022, 2023 роки. Проте, відповідач листом від 09.07.2024 відмовив у задоволенні заяви позивача, пославшись на те, що розмір прожиткового мінімуму використовується для визначення мінімальних соціальних стандартів і гарантій, але не є основою для розрахунку окладів військовослужбовців. Нарахування грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється згідно з Постановою Кабінету Міністрів України N 704, яка визначає конкретні розміри окладів та надбавок і не містить положень про перерахунок виплат з урахуванням змін прожиткового мінімуму.

Ухвалою від 30.07.2024 суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив строки для подання сторонами заяв по суті.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив з огляду на те, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення була виплачена позивачу за період за 2020-2022 роки в повному обсязі. Грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористані дні основної щорічної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дні позивачу не нараховувалась та не виплачувалась в зв`язку з тим, що військовослужбовець не був звільнений з військової служби, а був переведений на нове місце служби. Що стосується перерахунку грошового забезпечення, то відповідач вважає, що ця вимога не узгоджується з п.4. Постанови Кабінету Міністрів України № 704, яка з 29.01.2020 року діє в редакції, що передбачає визначення розмірів окладів за військовим званням військовослужбовців шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Отже, відповідач вважає свої дії законними, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач не скористався правом на надання до суду відповіді на відзив.

На підставі матеріалів справи суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу № 35 командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2023 позивач вважається таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби с. Дачне, Одеської області.

З листа Військовій частини НОМЕР_1 від 09.07.2024 № 1317 вбачається, що 30.06.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку грошового забезпечення за період з листопада 2017 року по лютий 2023 року, а також грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Зазначену заяву позивач не додав до матеріалів справи.

Листом № 1317 від 09.07.2024 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви з огляду на необґрунтованість (в частині грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) та відсутність правових підстав (в частині перерахунку грошового забезпечення).

В матеріалах справи містяться довідки відповідача: № 1580 від 20.08.2024 про суми виплаченої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2022 роки, № 1581 від 20.08.2024 про виплату грошової допомоги для оздоровлення в період з 2020-2022 роки

Не погодившись з відмовою, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні норми права.

Положення статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим

званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, затверджені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пункт 4 Постанови № 704 (в редакції до 24.02.2018) встановлює, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, Постановою № 103 до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, з 01.03.2018 Уряд України запровадив одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня 2018 року.

Разом із тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, визнаний протиправним та скасований пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 Постанови № 704 були внесені зміни.

Отже, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови № 704, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З наведеного суд дійшов висновку, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення

розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Отже, з 29.01.2020, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18, виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Ураховуючи наведене, суд доходить переконання, що дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 29.01.2020 до 10.02.2023 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік, станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік, станом на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік є неправомірними

На цій підставі відповідача належить зобов`язати здійснити перерахунок та виплату позивачу вказаних грошових виплат з урахуванням вже виплачених сум.

Щодо грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розділом XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260) врегульовано порядок виплати грошової допомоги для оздоровлення. Так, пунктами 1.2. передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Відповідно до довідки відповідача № 1581 від 20.08.2024, позивачу в період 2020-2022 року грошова допомога на оздоровлення була виплачена. При цьому, позивач не надав доказів того, що у 2023 році, а саме у період до 10.02.2023, він вибував у відпустку. Отже, оскільки саме з цим фактом пов`язується право на отримання грошової допомоги на оздоровлення, вимога позивача про перерахунок і виплату цієї грошової допомоги в 2023 році є безпідставною.

Оцінюючи вимоги позивача про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд керується приписами пункту 1, підпункту третього пункту 7, пункту 9 розділу XXIV Порядку № 260, за якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 12.03.2021 № 45 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік", від 12.03.2021 № 59 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік", матеріальну допомогу військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) виплачувалася у розмірі одного окладу за їхнім військовим званням.

Суд зауважує, що пункт 6 окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з визначає перелік підстав, за наявності яких військовослужбовцям у 2023 році надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Довідкою відповідача № 1580 від 20.08.2024 підтверджується, що впродовж 2020-2022 років позивачу виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з рапортами про виплату відповідної допомоги у 2023 році, тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій з огляду на таке.

Розділ XXXI Порядку № 260 передбачає можливість грошової компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки лише у разі звільнення військовослужбовця з військової служби. Так, за приписами пункту 3 цього розділу у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується.

Аналогічно, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, виплата якої регулюється розділом XXXII Порядку № 260, підлягає виплаті лише у разі звільнення: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або за призовом осіб із числа резервістів в особливий період) здійснюється виплата одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". (пункт 1 розділу XXXII Порядку № 260). В той же, звільнення з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану військовослужбовців, які проходять кадрову військову службу, можливе лише у випадках, передбачених частиною 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Враховуючи, що позивач вибув до нового місця служби, він не є особою, звільненою з військової служби. Відтак, позивач не має права на отримання грошової компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, дні додаткової відпустки, а також одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

За такого суд вважає, що перерахуванню підлягає лише вже виплачена позивачу в 2020-2022 роках відповідна матеріальна допомога на оздоровлення і матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Перерахунок має бути здійснений виходячи з розміру посадового окладу, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний станом на 1 число відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 „Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Отже, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення інших судових витрат не надав, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у період з 01.02.2020 по 10.02.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 2022 роки, грошової допомоги при вирішені соціально побутових питань за 2020-2022 роки , без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату за період з 01.02.2020 по 10.02.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 2022 роки, грошової допомоги при вирішені соціально побутових питань за 2020-2022 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко