Справа № 400/6445/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 р. справа № 400/6445/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р. у справі № 540/368/21 про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.19 р. на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.20 р. № 8/1/23 з обмеженням розміру пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р. у справі № 540/368/21 про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.19 р. на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.20 р. № 8/1/23 без обмеження максимальним розміром пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що під час перерахунку його пенсії на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р. у справі № 540/368/21 про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.04.19 р. на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.20 р. № 8/1/23 з обмеженням розміру пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Такі дії позивач вважає протиправними та такими, що порушують його право на належний йому розмір пенсії.

Ознайомившись з матеріалами позову, судом встановлено, що позивач просить суд перерахувати пенсію згідно довідки від 13.01.20 р. № 8/1/23, при цьому, до матеріалів позову додано копію рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р. у справі № 540/368/21, згідно якого довідку видано за № 8/1/123.

Окрім того, згідно ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 22.04.21 р. у справі № 540/368/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96457476) судом внесено виправлення в рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р., а саме: вважати вірним та читати в третьому абзаці резолютивної частини рішення дату довідки № 8/1/123, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як " ІНФОРМАЦІЯ_2 " .

Відтак, у тексті рішення суд вказує довідку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.01.21 р. № 8/1/123.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р. № 540/368/21, що набрало законної сили 06.05.21 р., Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області в червні 2021 р. здійснено перерахунок пенсії позивача в межах покладених зобов`язань. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р. у справі № 540/368/21 не містить зобов`язань щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром. Також, відповідач зазначив, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 від 08.07.11 р. (далі - Закон № 2668) визначено, що розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність і з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно - правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI). Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Суд призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262-ХІІ.

На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.21 р. у справі № 540/368/21 відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.04.19 р. на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.21 р. № 8/1/123, однак обмежив її виплату максимальним розміром пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

29.05.24 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому перерахованої з 01.04.19 р. пенсії без обмеження максимальним розміром.

Відповідач листом від 18.06.24 р. відмовив у виплаті позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром , посилаючись на Закон № 3668.

Позивач не погоджуючи з такими діями відповідача звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.11 р.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ;Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.16 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.16 р.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.16 р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.16 р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відповідні положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII) визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 12.10.22 р. № 7-р(ІІ)/2022 і відповідно до пункту 2 цього рішення втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Тобто на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.16 р. № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.10 р. у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Отже, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.18 р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.19 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.16 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.22 р. у справі № 620/613/21.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги повністю, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241-246, 262 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73008, ), задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73008, ) щодо перерахунку з 01.04.19 р. пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.21 р. № 8/1/123 з обмеженням максимальним розміром пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73008, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.19 р. на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.21 р. № 8/1/123 без обмеження максимальним розміром пенсії у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз