Справа № 317/3977/24
Суддя: Ткаченко М. О.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №317/3977/24
Провадження №2-а/317/22/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Мазуренко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Кальнія Д.С.,

представника відповідача Кравченка О.М.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа -поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержант поліції Євтушенко Василь Сергійович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 15 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП№6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Євтушенком В.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА №619351 за ч. 5, 6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Згідно із вказаною постановою, 15.07.2024 о 12 год 44 хв в Запорізькому районі с. Малокатеринівка по вул. Центральна, 46 водій керував мопедом «Хонда діо» з 49,9 см куб., який був не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання при обов`язковій його реєстрації, не мав мотошолома, не мав права керування таким транспортним засобом, а саме категорії А1, чим порушив п. 2.9в, 2.3г, 2.1а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що під час складання вказаної постанови співробітниками поліції не з`ясовано хто і коли придбав зазначений транспортний засіб і чи минуло з моменту його придбання 10 діб. Співробітниками поліції не з`ясовано, що на момент складання постанови мопед під назвою «Хонда» мав несправний двигун і не міг використовуватися за своїм призначенням, як механічний транспортний засіб. Зазначений транспортний засіб ОСОБА_1 використовував як засіб перевезення вантажу, тобто як тачку. Оскільки в зазначений дені і час ОСОБА_1 вів мопед, а не використовував його як механічний транспортний засіб, який приводиться в рух за допомогою двигуна, таким чином він не є суб`єктом зазначених правопорушень, відповідно в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА №619351 від 15.07.2024, винесену поліцейським СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Євтушенком В.С., скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3605,60 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 30.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст. 268-272, 286 КАС України, призначено судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

03.09.2024 від Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявлено клопотання про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Євтушенка В.С.. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області просять відмовити у повному обсязі, постанова винесена з дотриманням вимог закону, провина ОСОБА_1 повністю підтверджена, обставини вчинення правопорушення зафіксовані на відеозапис.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.09.2024 за клопотанням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, зауважив, що ОСОБА_1 не здійснював керування мопедом, а використовував його в якості тачки для перевезення овочів.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та звернув увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у справі №404/4467/16-а від 20.09.2019.

Третя особа поліцейський ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом «Хонда діо», 49,9 см куб., без мотошолому, під час його зупинки повідомив, що мопед не зареєстрований, посвідчення водія не має.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовується позовна заява, та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА №619351 від 15.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 5, 6 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із тим, що 15.07.2024 о 12 год 44 хв в Запорізькому районі с. Малокатеринівка по вул. Центральна, 46, керував мопедом «Хонда діо» з 49,9 см куб., який був не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання при обов`язковій його реєстрації, не мав мотошолома, не мав права керування таким транспортним засобом, а саме категорії А1. (а.с.7)

У графі 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до останньої додається відеозапис з бодікамери №1.

Також у графі 8 цієї постанови права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП роз`яснено та у графі 9 копію постанови отримано наявна відмітка про отримання позивачем копії постанови.

На відеозаписі, наданому представником відповідача, зафіксовано рух мопеда, а також зафіксовано, що за кермом мопеда перебуває ОСОБА_1 без мотошолому. Після зупинки, поліцейський встановив, що у позивача відсутні права та реєстрація транспортного засобу.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.3.г Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно із п.2.9.в Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху України наведені терміни, що використовуються у Правилах дорожнього руху та мають наступне значення:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

Відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху до транспортних засобів категорії А1 відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне відповідальність у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивач керував транспортним засобом, незареєстрованим у встановленому законом порядку, без вдягненого мотошолому та без посвідчення водія категорії А1, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а, 2.3.г, 2.9.в Правил дорожнього руху та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 5,6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів представника позивача, що ОСОБА_1 використовував мопед для перевезення вантажу, вони повністю спростовуються наданим представником відповідача відеозаписом з бодікамери.

У судовому засіданні позивачем та його представником не заперечувався факт руху позивача на мопеді накатом.

Суд зазначає, що чинне законодавство, в тому числі і Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

Водночас, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в рішенні по справі №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відтак, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

З огляду на вказане є встановленим, що рух накатом на мопеді вважається керуванням особою (водієм) транспортним засобом. Сидячи на мопеді та керуючи ним, навіть і у разі руху накатом, позивач в розумінні Правил дорожнього руху є водієм з усіма правами та обов`язками, які поширюються на дану категорію учасників дорожнього руху.

Щодо доводів представника позивача про не з`ясування співробітниками поліції хто і коли придбав зазначений транспортний засіб і чи минуло з моменту його придбання 10 діб, суд зазначає, що позивачем ні до винесення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, ні до суду не надано належних доказів наявності реєстрації вказаного транспортного засобу.

Аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, надає суду підстави дійти висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.126 КУпАП, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП.

Встановивши факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, поліцейським СРПП ВП№6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Євтушенком В.С. правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ББА №619351 від 15 липня 2024 року.

Доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу було роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом. Позивачем також не заперечувалося, що поліцейським було роз`яснено положення ст.268 КУпАП, при цьому позивач не заявляв жодних клопотань. Отже, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, жодних прав позивача порушено не було.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем та не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-79, 139, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа - поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержант поліції Євтушенко Василь Сергійович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.О. Ткаченко