Справа № 273/1695/24
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1695/24
Провадження № 2-а/273/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

при секретарі судового засідання Муравській М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка в порядку позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Василюка Андрія Васильовича до ГУНП в Житомирській області, поліцейського СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Максимчука Віталія Миколайовича про скасування постанови серії ЕНА№2677884 від 25.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2024 адвокат Василюк А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 510,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№2677884 від 25.07.2024, складеної відносно позивача за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. До адміністративної відповідальності його було притягнуто за те, що нібито він 25.07.2024 року о 12 год. 35 хв. в м. Баранівка по вулиці Степанюка, керуючи транспортним засобом, не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку та не мав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21121, номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п.п.9.2.б ПДР України.

Представник позивача вважає дану постанову незаконною та протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, стверджує, що 25.07.2024 близько 12 год 30 хв він керував транспортним засобом ВАЗ21121, рухався по вул.Сосновій в м.Баранівка та на Т-подібному перехресті здійснив поворот ліворуч, завчасно ввімкнувши відповідний покажчик повороту. Повернувши на вул.Степанюка, позивач продовжив рух прямо, не змінюючи напрямок руху та не здійснюючи інших маневрів. У дзеркалі заднього виду ОСОБА_1 побачив патрульний автомобіль, який рухався зі світловими сигналами проблискових маячків червоного та синього кольорів, тим самим змусив позивача здійснити зупинку на вимогу працівників поліції, які повідомили йому про порушення п. 9.2.б ПДР.

Ухвалою судді Самойленко Л.М. від 29.08.2024 по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

05.09.2024 засобами поштового зв`язку до Баранівського районного суду надійшов відзив від відповідача - ГУНП в Житомирській області, в якому представник просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю, виходячи з того, що доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та відео- докази, що додаються до відзиву. Представник відповідача зазначає, що інспектором було правомірно винесено оскаржувану постанову, доводи адміністративного позову є безпідставними та не обгрунтованими, не підтверджені жодними доказами, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні.

09.09.2024 від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій він вважає, що вина водія недоведена, тому просить позов задовільнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Василюк А.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Яремчук О. у відзиві просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Зі змісту постанови серії ЕНА№2677884 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.07.2024 вбачається, що 25.07.2024 о 12 год 35 хв в м.Баранівка по вул. Степанюка водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті. Не мав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.9.2.б ПДР. За наслідками вчинення адміністративного правопорушення згідно з ч. 2 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

У п.7 вказаної постанови додатків не зазначено (а.с.12).

В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11) та Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/6571885, які видані на ім`я ОСОБА_4 на транспортний засіб ВАЗ21121, номерний знак НОМЕР_1 , строк дії поліса до 30.07.2024 (а.с.13-15).

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить даних про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.126 КУпАП.

За змістом п. 9.2 б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку - перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП настає відповідальність порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Так, за приписамист.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеореєстратори.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а зазначено, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Між тим, з оглянутого судом відеофайлу з долученого до відзиву DVD+R диску протяжністю 47 секунд, встановлено, що останній не містять обставин фіксування правопорушення, про яке йдеться в постанові серії ЕНА№2677884, оскільки на відеозаписі лише відображено діалог між працівниками поліції та позивачем.

Отже, зважаючи на те, що в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено доказів, які додаються до постанови та на відеозаписі із нагрудного відеореєстратора поліцейського, який долучено до відзиву представником відповідача, належна фіксація факту вчинення адмінправопорушення відсутня, тому такий відеозапис не може слугувати доказом при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи відсутність належних доказів правомірності винесеної постанови серії ЕНА№2677884 від 25.07.2024, суд дійшов висновку про необхідність скасування спірної постанови, а отже задоволення позову.

Відповідно до ст.139 КАС України, з Головного управління Національної поліціїв Житомирськійобласті за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.9, 251, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Василюка Андрія Васильовича до ГУНП в Житомирській області, поліцейського СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Максимчука Віталія Миколайовича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серії ЕНА№2677884 від 25.07.2024 року, винесену поліцейським СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Максимчуком Віталієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області (, адреса:10008, м.Житомир вул.Старий Бульвар, 5/37) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО