Справа № 490/1084/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 490/1084/24

Головуючий в 1 інстанції: Чулуп О.С.

Дата і місце ухвалення 20.08.2024 р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 1397532 від 08.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови ЕНА № 1397532 від 08.02.2024 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що позивачем не вчинялись дії щодо переобладнання транспортного засобу після його придбання 18.05.2023 року, однак судом вказані обставини враховані не було. Крім того, апелянт посилається на порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне порушення, зокрема, не надання можливості скористатись юридичною допомогою, що передбачено ст. 268 КУпАП.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕНА №1397532 від 08.02.2024 року встановлено, що 07.02.2024 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 328D ВЕ 8758 НА, використовуючи показчики повороту червоного кольору, чим порушив п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, та п. 31.4.3. ґ ПДР. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи адміністративний позов, дійшов висновку, що постанова складена посадовою особою відповідача у відповідності до вимог законодавства, надані відповідачем докази переконливо доводять факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, і правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладене.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

У п. 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «ґ» п. 31.4.3 ПДР передбачена заборона експлуатації транспортних засобів, на розсіювачах світлових приладів яких нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до п. 6.1.5 Національного Стандарту України ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби (КТЗ). Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», передбачені вимоги до кольору покажчиків поворотів, а саме: і передні, і задні повинні мати жовтий колір. При цьому, положеннями п. 7.1.1 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що відповідність вимогам, зокрема п. 6.1.5 перевіряють візуально.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, 07.02.2024 року о 23:49 год. в м. Миколаєві по проспекту Центральному, 184 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 328D ВЕ 8758 НА із увімкненими задніми світловими показниками повороту червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який має світловий покажчик повороту червоного кольору, підтверджується також фотофіксацією та відеозаписом з місця події, що міститься на диску DVD-R (а.с. 27), долученому відповідачем до відзиву на адміністративний позов.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за переобладнання зовнішніх освітлювальних приладів або попереджувальних сигналів, а і за використання цих приладів, переобладнаних з порушенням вимог відповідних стандартів, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

Доводи апелянта відносно порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне порушення, зокрема ненадання можливості скористатись юридичною допомогою, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що позивачу роз`яснювалось право на отримання правничої допомоги, однак жодних клопотань з цього приводу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заявляв.

Колегія суддів зазначає, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

З урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 26.09.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька