Справа № 240/4897/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/4897/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у невиплаті йому грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, за час лікування за період з 22.07.2022 по 22.09.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до Військової частини НОМЕР_2 відомість доплати йому грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, за час лікування у період з 22.07.2022 по 22.09.2022 включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 на підставі наданої військовою частиною НОМЕР_1 відомості виплатити йому грошового забезпечення та додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, за час лікування за період з 22.07.2022 по 22.09.2022 включно.

Аргументуючи заявлені до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 1 , військова частина) та Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач 2) позовні вимоги вказав, що у період з 16.07.2022 по 22.09.2022 проходив лікування, через отриману травму у зв`язку з захистом Батьківщини, проте йому безпідставно не нарахована та не виплачена у зазначений період додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168).

Не погоджуючись із такими діями відповідачів позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 01.04.2024 поновлено пропущений строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

09.04.2024 від представника відповідача 1 надійшло до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у задоволенні якого ухвалою суду від 15.04.2024 відмовлено.

15.04.2024 від представника відповідача 2 до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на безпідставність та необґрунтованість.

Пояснює, що у відповідь на адвокатський запит про нарахування та виплату додаткової винагороди передбаченої Постановою №168, у період з 22.07.2022 по 22.09.2022 Військовою частиною НОМЕР_1 представнику позивача роз`яснено, що після повернення до району відведення військової частини ОСОБА_1 не надав підтверджуючих документів, які надають йому права на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168. Зауважує, що представник позивача до Військової частини НОМЕР_2 та підпорядкованої Військової частини НОМЕР_1 із безпосереднім вирішенням питання про нарахування та виплату позивачу такої додаткової винагороди не звертався. Вважає, що за змістом позовної заяви не відслідковується відсутність у позивача реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк. Додатково звертає увагу суду, що за наявними документами в матеріалах справи командуванням військової частини було встановлена наявність довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 21.07.2022 у якій зазначено діагноз: "Стан після операції (17.07.2022) розтин та дренування абсцесу нижньої повіки правого ока з приводу абсцедування ячменя нижнього повіки правого ока". Разом з тим у вказаній довідці зазначено, що "Захворювання. Так, пов`язане з проходженням військової служби". Наголошує, що військова частина не заперечує факту перебування позивача на стаціонарному лікуванні, але не у зв`язку із пораненням, а у зв`язку із виявленим захворюванням, яке не пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини. З огляду на викладене зазначає, що у оспорюваний період позивачем не виконана жодна із вимог передбачених постановою Кабінету Міністрів України для збільшення додаткової винагороди під час діє воєнного стану до 100 000 грн, а тому Військова частина НОМЕР_1 діяла відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 06.05.2024 клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без руху у справі №240/4897/24 повернуто заявнику без розгляду.

Відповідно до ухвали суду від 06.06.2024 клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про витребування доказів у справі задоволено, витребувано від ОСОБА_1 оригінали медичних документів, копії яких були додані до позовної заяви та підтверджують його перебування на лікуванні у період з 16.07.2022 по 22.09.2022 та зобов`язано ОСОБА_1 надіслати на адресу суду витребувані документи протягом п`яти днів з дня отримання ухвали для їх огляду судом.

Вимоги ухвали суду про витребування додаткових доказів представник позивача виконав, 17.06.2024 надіслав до суду необхідні документи.

Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у Збройних Силах України.

Відповідно до направлення начальника медичної служби - начальника медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 №694/1742 від 15.07.2022 позивача направлено на оперативне лікування до офтальмологічного відділення Військово-медичного клінічного центру східного регіону міста Дніпро (Військова частина НОМЕР_3 ), у зв`язку із потребою стаціонарного лікування. Діагноз: Абсцедуючий ячмінь нижнього повіка OD.

16.07.2022 позивач вибув на оперативне лікування до Військово-медичного клінічного центру східного регіону місто Дніпро, про що прийнято командиром Військової частини НОМЕР_1 наказ №196 від 16.07.2022.

В період з 16.07.2022 по 21.07.2022 позивач проходив лікування у Військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджено виписним №8480 із медичної карти стаціонарного хворого офтальмологічного відділення, яке міститься в матеріалах справи. Як свідчить зміст виписного, згідно до ст.32 Розкладу хвороб позивач з 21.07.2022 потребував звільнення за станом здоров`я на 30 днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 №1407 від 21.07.2022 захворювання позивача пов`язане із проходженням військової служби. Крім у вказаній довідці зазначено про потребу відпустки за станом здоров`я на 30 днів.

У період з 15.08.2022 по 26.08.2022 позивач проходив лікування консервативно, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6909 від 29.08.2022 та довідкою військово-лікарської комісії №311 від 29.08.2022. За результатами лікування військово-лікарської комісії встановлено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини та наголошено про необхідність відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

23.09.2022 позивач прибув до Військової частини НОМЕР_1 після лікування, про що подав відповідний рапорт, зареєстрований військовою частиною 23.09.2022 за №5727.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 позивач, як військовослужбовець в розпорядженні командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, вважався таким, що з 23.09.2022 повернувся до району відведення Військової частини НОМЕР_1 та у жовтні 2022 року йому нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 01.07.2022 по 21.07.2022 в розмірі 9 411 гривень 58 копійок, про що свідчить лист Військової частини НОМЕР_1 №694/790 від 15.02.2024, наявний в матеріалах справи.

Позивач вважає, що перебуваючи на лікуванні у період з 22.07.2022 по 22.09.2022 Військова частина НОМЕР_2 безпідставно не виплачувала йому грошове забезпечення у належному розмірі.

У січні 2024 року позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про виплачені йому за спірний період суми грошового забезпечення та здійснити доплату належних йому сум.

У відповідь на заяву листом від 15.02.2024 № 694/790 Військова частина НОМЕР_1 відмовила у виплаті коштів. Таку бездіяльність позивач вважає протиправною, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Спірні відносини між позивачем та відповідачем виникли з приводу виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 та грошового забезпечення у належному розмірі за період з 22.07.2022 по 22.09.2022.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку із абсцедуючим ячмінем нижнього повіка OD позивача 15.07.2022 направлено на оперативне лікування, який на той момент потребував стаціонарного лікування.

У той час, згідно з виписками із медичної картки стаціонарного хворого №8480 від 21.07.2022 у період з 16.07.2022 по 21.07.2022 та №6909 від 29.08.2022 у період з 15.08.2022 по 26.08.2022, позивач проходив стаціонарне лікування.

Зі інформацією у довідці військово-лікарської комісії Комунального підприємства "Лікарня №2 ім. в.П.Павлусенка" Житомирської міської ради №311 від 29.08.2022 позивачу проведено медичний огляд та встановлено наявність травми пов`язаної з захистом Батьківщини. За результатами проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_3 встановлено, що захворювання пов`язане із проходженням військової служби.

Таким чином, висновки військово-лікарських комісій у вищевказаній довідці свідчать про те, що позивач дійсно проходив лікування у оскаржуваний період, у зв`язку із отриманою травмою під час захисту Батьківщини. Травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини, внаслідок отримання повторних ЗЧМТ та струсів ГМ. МВТ (07.05.2022, 17.05.2022 20.05.2022), залишкових явищ перенесеної важкої ЗЧМТ (субдуральна гематома правої гемісфери ГМ-2012), церебрального арахноїдиту, енцефалопатії, стійкого цефалгічного, вестибуло-атактичної системи, синкопальних пароксизмів, мнестичного зниження та акубаротравми.

Крім того, слід врахувати, що 06.08.2022 першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську було зареєстровано кримінальне провадження №0000815 за ч. 5 от. 407 КК України за клопотанням Військової частини НОМЕР_1 та постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР від 05.09.2022 кримінальне провадження №0000815 від 06.08.2022 закрито. у зв`язку з відсутністю в діяннях старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд констатує, що обидві вищевказані умови, в даному випадку пов`язаність травми із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини, у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами, складеними на позивача, які містяться в матеріалах справи.

Отже, як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами (переліченими вище), позивач проходив стаціонарне лікування з моменту направлення його на оперативне лікування у період з 16.07.2022 по 21.07.2022 (за змістом виписного, згідно зі ст.32 Розкладу хвороб позивач з 21.07.2022 потребував звільнення за станом здоров`я на 30 днів). Крім того, позивач стаціонарно лікувався у період з 15.08.2022 по 26.08.2022 та за результатами лікування встановлено, що його травма пов`язана із захистом Батьківщини та вказано про необхідність відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Проаналізувавши викладене, слід відмітити, що період лікування підлягає врахуванню до періоду протягом якого позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до положень Постанови №168, в даному випадку з 16.07.2022 по 22.09.2022 (з розрахунку лікування з 16.07.2022 по 21.07.2022 та з 15.08.2022 по 26.08.2022, а також часу перебування у відпустках за станом здоров`я).

У матеріалах справи відсутні відомості про виплату позивачу додаткової винагороди та грошового забезпечення у повному обсязі за оскаржуваний період.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивачу підлягає донарахуванню та виплаті додаткова винагорода передбачена Постановою №168 за період з 16.07.2022 по 22.09.2022 та грошове забезпечення (із врахуванням виплаченого у жовтні 2022 року за період з 01.07.2022 по 21.07.2022 в розмірі 9 411 грн 58 коп).

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

У зв`язку із звільненням від сплати судового збору під час розгляду вказаної категорії справ питання про розподіл судових витрат, судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та грошового забезпечення у період з 16.07.2022 по 22.09.2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до Військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, за час лікування у період з 16.07.2022 по 22.09.2022 включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 на підставі наданих Військовою частиною НОМЕР_1 відомостей виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, за час лікування у період з 16.07.2022 по 22.09.2022 включно, враховуючи виплачені суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 27 вересня 2024 р.

27.09.24