Справа № 520/7570/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 вересня 2024 р. Справа № 520/7570/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 28.05.24 року по справі № 520/7570/24
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просив суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 в страховий стаж періоди роботи, навчання, служби:
- з 01.09.1983 по 18.07.1986 - навчання в СПТУ 14 м. Харкова;
- з 25.07.1986 по 27.10.1986 - газозварником в цеху № 20 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.11.1986 по 31.08.1989 - служба в рядах Збройних сил;
- з 02.10.1989 - 09.12.1989 - газозварник школи вищої спортивної майстерності;
- з 30.12.1989 по 04.05.1990 - газозварником в цеху № 17 Харківського заводу «Комунар»;
- з 05.05.1990 по 28.02.1991 - електрогазозварником в цеху № 58 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.03.1991 по 30.11.1999 - електрогазозварником в цеху № 15 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.12.1999 по 31.03.2002 - слюсарем аварійно відновлювальних робіт в цеху №20 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.04.2002 по 31.08.2003 - електрогазозварником на заводі Комунар оснастка-сервіс;
- з 01.09.2003 по 09.01.2008 - електрозварником ручної зварки в цеху №15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;
- з 14.07.2020 по 09.07.2023 слюсарем - сантехніком в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»;
- з 01.03.2023 по 09.07.2023 добровільне пенсійне страхування згідно договору від 09.03.2023, за які сплачено внески в повному обсязі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком № 2 за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи, навчання, служби:
- з 02.10.1989 по 09.12.1989 газозварником у школі вищої спортивної майстерності;
- з 01.03.1991 по 28.02.1991 електрогазозварником в цеху № 58 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.03.1991 по 31.08.1997 електрогазозварником в цеху № 15 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.09.1997 по 30.11.1999 електрогазозварником в цеху № 15 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.04.2002 по 31.08.2003 електрогазозварником на заводі «Комунар оснастка-сервіс»;
- з 06.10.2003 по 09.01.2008 електрозварником ручної зварки в цеху № 15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;
- з 01.09.1983 по 18.07.1986 період навчання в СПТУ 14 м. Харкова;
- з 01.11.1986 по 31.08.1989 період служби в рядах Збройних сил;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку з дня виникнення права на пенсію, а саме з 22 квітня 2023 року;
- допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк один місяць з дня набрання чинності рішенням суду у справі;
- розподілити судові витрати у порядку, визначеному діючим законодавством, стягнувши їх на користь позивача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/7570/24 від 28.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення № 12 від 13.10.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 в страховий стаж періоди роботи, навчання, служби:

- з 01.09.1983 по 18.07.1986 - навчання в СПТУ 14 м. Харкова;

- з 25.07.1986 по 27.10.1986 - газозварником в цеху № 20 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.11.1986 по 31.08.1989 - служба в рядах Збройних сил;

- з 02.10.1989 - 09.12.1989 - газозварник школи вищої спортивної майстерності;

- з 30.12.1989 по 04.05.1990 - газозварником в цеху №17 Харківського заводу «Комунар»;

- з 05.05.1990 по 28.02.1991 - електрогазозварником в цеху №58 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.03.1991 по 30.11.1999 - електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.12.1999 по 31.03.2002 - слюсарем аварійно відновлювальних робіт в цеху № 20 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.04.2002 по 31.08.2003 - електрогазозварником на заводі Комунар оснастка-сервіс;

- з 01.09.2003 по 09.01.2008 - електрозварником ручної зварки в цеху №15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;

- з 14.07.2020 по 09.07.2023 слюсарем - сантехніком в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»;

- з 01.03.2023 по 09.07.2023 добровільне пенсійне страхування згідно договору від 09.03.2023, за які сплачено внески в повному обсязі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком № 2 за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи, навчання, служби:

- з 02.10.1989 по 09.12.1989 газозварником у школі вищої спортивної майстерності;

- з 01.03.1991 по 28.02.1991 електрогазозварником в цеху №58 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.03.1991 по 31.08.1997 електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.09.1997 по 30.11.1999 електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;

- з 01.04.2002 по 31.08.2003 електрогазозварником на заводі «Комунар оснастка-сервіс»;

- з 06.10.2003 по 09.01.2008 електрозварником ручної зварки в цеху №15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;

- з 01.09.1983 по 18.07.1986 період навчання в СПТУ 14 м. Харкова;

- з 01.11.1986 по 31.08.1989 період служби в рядах Збройних сил.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку з дня виникнення права на пенсію, а саме з 22 квітня 2023 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 520/7570/24 заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто без розгляду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі № 520/7570/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 по справі № 520/7570/24 - залишено без змін.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі № 520/7570/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 по справі № 520/7570/24 - залишено без змін.

11.09.2024 представник позивача надав до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат ОСОБА_1 , пов`язаних із професійною правничою допомогою у розмірі 10000 грн.

Повідомив, що на виконання приписів ст. 139 КАС України позивачем 08.07.2024 було подано за допомогою системи «Електронний суд» заяву про намір в 5-денний строк після винесення рішення надати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з метою покладення таких витрат на відповідача.

Враховуючи те, що сторонами визначено фіксовану суму витрат на професійну правничу допомогу, позивачем не надається детальний опис робіт. Так, за сталою судового практикою, підтвердженою висновками Верховного Суду, надавати детальний опис робіт у випадках, коли сторони визначили фіксовану суму гонорару, немає необхідності.

Додатково зауважив, що відповідачем не надавалось клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, при тому, що заяву про намір відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу було ним отримано.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що заяву про намір стягнути витрати на професійну правничу допомогу було подано представником позивача до суду апеляційної інстанції 08.07.2024, тобто до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина статті 134 КАС України).

Згідно з частиною 6статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем до матеріалів справи додано: ордер про надання правничої правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.09.2024 до договору № 10-01/2024 від 10.01.2024, додаткову угоду від 26.06.2024 до Договору № 10/01/2024 від 10.01.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір № 10-01/2024 про надання професійної правничої допомоги від 10.01.2024.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір № 10-01/2024 про надання професійної правничої допомоги від 10.01.2024 за змістом п. 1.1 якого, клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати правову допомогу на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 вказаного Договору, адвокат зобов`язується надати правову допомогу у вигляді представництва та інших видів правової допомоги щодо скасування в судовому порядку рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 12.

За змістом п. 4.6 вказаного Договору, у разі необхідності здійснення представництва Клієнта в суді апеляційної та/або касаційної інстанції сторони визначають суму гонорару адвоката за представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної та/або касаційної інстанції додатково, про що укладають додаткову угоду.

26.06.2024 сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 26.06.2024 до Договору № 10-01/2024 від 10.01.2024 за змістом п. 1 якого, сторони вирішили доповнити договір № 10-01/2024 від 10.01.2024 пунктом 4.9 в наступній редакції:

«4.9 Вартість Гонорару Адвоката за представництво клієнта за цим Договором у суді апеляційної інстанції в рамках судової справи № 520/7570/24 Сторони визначили у фіксованому розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Розмір гонорару не залежить від кількості судових засідань, витраченого часу, підготованих документів та іншого). Клієнт здійснює оплату суми Гонорару, визначеної п. 4.9 у строк не пізніше десяти робочих днів з дня набрання законної сили судовим рішенням».

10.09.2024 сторонами укладено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 10-01/2024 від 10.01.2024 про наступне:

- відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 10.01.2024 № 10-01/2024 та Додаткової угоди № 1 від 26.06.2024 виконавець надав, а замовник прийняв надані послуги в рамках судової справи № 520/7570/24:

1. ознайомлення з матеріалами, надання усних консультацій і роз`яснень, усний правовий аналіз;

2. представлення інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції;

3. виготовлення та подача відзиву на апеляційну скаргу.

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача надав до суду докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем, які він вважав достатніми для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зі змісту норм ч. ч. 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегією суддів встановлено, що за умовами додаткової угоди № 1 від 26.06.2024 до Договору № 10-01/2024 від 10.01.2024 сторони визначили фіксований гонорар адвоката 10000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на зміст ч. 4 ст. 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», у той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у такому випадку.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на його неспівмірність зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.

Так, вартість послуг за написання відзиву на апеляційну скаргу визначена позивачем на рівні 10000,00 грн.

Дослідивши зміст вказаного відзиву на апеляційну скаргу, колегією суддів встановлено, що останній в більшій частині дублює доводи, викладені в адміністративному позові, має посилання лише на доказову базу, викладену у позові, здебільшого складається із викладу обставин справи, не містить посилань на актуальну судову практику та не є значним за обсягом. До того ж колегія суддів враховує, що дана справа не містить виключної правової проблеми, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та обсягом матеріалів у справі, що зумовлює його зменшення.

Враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступінь складність даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом апеляційної інстанції рішення про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума у розмірі 2000,00 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч. 4 ст.229, ст.ст.243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шовкова Олега Сергійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Головного управління в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Соборна, будинок 7А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн., 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Чалий І.С.