Справа № 400/3752/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3752/24

Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального районного суду м. Миколаєва, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Центральному районному суду м. Миколаєва, а саме:

- визнання протиправним та скасування наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с щодо припинення доплати щомісячної надбавки за вислугу років;

- зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести перерахунок, нарахування та виплату доплати за вислугу років у розмірі 20% щомісяця судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплати.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року залишено без руху позовну заяву.

Позивачем подано уточнення до адміністративного позову, яким заявлено позовні вимоги до Центрального районного суду м. Миколаєва та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, а саме:

- визнання протиправним та скасування наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с щодо припинення доплати щомісячної надбавки за вислугу років;

- зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести перерахунок та нарахування доплати за вислугу років у розмірі 20% щомісяця судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі, в частині позовних вимог про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести перерахунок та нарахування доплати за вислугу років у розмірі 20% щомісяця судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року повернуто позовну заяву, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с щодо припинення доплати щомісячної надбавки за вислугу років.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою про повернення позовної заяви, позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність повернення позовної заяви, так як судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача про те, що ним не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Так, апелянт вважає, що у межах спірних правовідносин допущено порушення законодавства про оплату праці, яке тривало з 01 квітня 2016 року про 31 жовтня 2018 року, а тому, враховуючи встановлений ст. 58 Конституції принцип незворотності дії законів у часі, для обрахунку строку звернення до суду з даним адміністративним позовом має застосовуватись норма процесуального права (ст. 233 КЗпП України), яка діяла у відповідному періоді та не обмежувала право на звернення до суду про стягнення заробітної плати будь-яким строком.

Крім того, апелянт зазначає, що про порушення своїх прав у межах спірних правовідносин він дізнався у квітні 2024 року за наслідком дослідження змісту рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року, яке ухвалено у справі № 400/716/24.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Центральному районному суду м. Миколаєва, а саме:

- визнання протиправним та скасування наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с щодо припинення доплати щомісячної надбавки за вислугу років;

- зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести перерахунок, нарахування та виплату доплати за вислугу років у розмірі 20% щомісяця судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплати.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року залишено без руху позовну заяву.

Позивачем подано уточнення до адміністративного позову, яким заявлено позовні вимоги до Центрального районного суду м. Миколаєва та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, а саме:

- визнання протиправним та скасування наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с щодо припинення доплати щомісячної надбавки за вислугу років;

- зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести перерахунок та нарахування доплати за вислугу років у розмірі 20% щомісяця судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно.

При цьому, позивач в уточненому адміністративному позові просив поновити строк звернення до суду, так як про спірний наказ він дізнався з рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року, ухвалене у справі № 400/716/24.

За наслідком з`ясування обставин справи та дослідження уточненого адміністративного позову, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем пропущено встановлений строк звернення до адміністративного суду, а як наслідок повернуто його позову заяву, в частині позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 99 КАС України (у редакції чинній станом на 11 березня 2016 року), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України (у редакції чинній станом на 11 березня 2016 року), для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції чинній станом на 11 березня 2016 року), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі, на стадії апеляційного розгляду, є перевірка правомірності наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с, яким позивачу, як судді місцевого суду, припинено доплату щомісячної надбавки за вислугу років.

В даному випадку, з адміністративним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду позивач звернувся 23 квітня 2024 року.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви з підстав пропуску позивачем встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України місячного строку звернення до суду, в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, апелянт вважає, що у межах спірних правовідносин допущено порушення законодавства про оплату праці, яке тривало з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року, а тому, враховуючи встановлений ст. 58 Конституції принцип незворотності дії законів у часі, для обрахунку строку звернення до суду з даним адміністративним позовом має застосовуватись норма процесуального права (ст. 233 КЗпП України), яка діяла у відповідному періоді та не обмежувала право на звернення до суду про стягнення заробітної плати будь-яким строком.

Крім того, апелянт наголошує, що про порушення своїх прав у межах спірних правовідносин він дізнався у квітні 2024 року за наслідком дослідження змісту рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року, яке ухвалено у справі № 400/716/24.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року, у справі № 400/716/24, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління ДСА України в Миколаївській області та ДСА України про: визнання протиправними дій Територіального управління ДСА України в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати доплати за вислугу років, розміром 20% щомісяця, за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно; зобов`язання Територіального управління ДСА України в Миколаївській області провести перерахунок, нарахування та виплату доплати за вислугу років, розміром 20% щомісяця, за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті; зобов`язання ДСА України здійснити фінансування Територіального управління ДСА України в Миколаївській області для проведення виплати позивачу доплати за вислугу років, розміром 20% щомісяця, за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно.

Крім того, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року, постановленій у даній справі, яка набрала законної сили, відмовлено у відкритті провадження у справі, в частині позовних вимог про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести перерахунок та нарахування доплати за вислугу років у розмірі 20% щомісяця судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року включно.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення (виплату) належної йому заробітної плати (суддівської винагороди), яка на його переконання виплачена з порушенням законодавства, у період з 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року, вже вирішені у судовому порядку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі від 08 травня 2024 року, в частині позовних вимог про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області провести перерахунок та нарахування суддівської винагороди, яка набрала законної сили, унеможливлює подальший розгляд відповідних позовних вимог у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивач помилково пов`язує можливість задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с з можливістю задоволення позовних вимог про стягнення (перерахунок) належної йому заробітної плати (суддівської винагороди).

В свою чергу, за умови відсутності позовних вимог про стягнення заробітної плати (суддівської винагороди) у даній справі, колегія суддів вважає, що положення ст. 233 КЗпП України не застосовуються при розгляді даної справи.

З іншого боку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до позовних вимог про визнання противним та скасування наказу голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2016 року № 13-о/с мають застосовуватись строки звернення до суду, які встановлені для спорів про проходження громадянами публічної служби.

Аналогічний висновок щодо необхідності застосування місячного строку звернення до суду при оскарженні наказу голови суду, який вплинув на розмір суддівської винагороди, викладено в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року (справа № 360/566/22).

В свою чергу, як на момент видання оскаржуваного наказу, так і на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом, для звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби діяв місячний строк.

При цьому, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що про порушення своїх прав у межах спірних правовідносин та про існування оскаржуваного наказу він дізнався лише у квітні 2024 року, за наслідком отримання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року, у справі № 400/716/24.

Так, процесуальний строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що про порушення своїх прав у зв`язку зі зменшенням розміру суддівської винагороди позивач мав дізнатись у відповідний місяць, в якому здійснювалась така виплата.

Крім того, враховуючи факт звернення в січні 2024 року до суду з адміністративним позовом у справі № 400/716/24, колегія суддів вважає, що позивач вже знав про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, пов`язаних з оскаржуваним наказом, у січні 2024 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви з підстав пропуску позивачем строків звернення до суду у квітні 2024 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допущено, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 08 травня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян