Справа № 160/32491/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32491/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року (суддя Кучугурна Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , з урахуванням уточненої позовної заяви, звернулася з позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 03 жовтня 2022 року по 07 листопада 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2022 року та з 1 січня 2023 року в розмірі 2102 гривні.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області (пр. Дмитра Яворницького, 57, к.301, м. Дніпро, 49000, ) провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 03 жовтня 2022 року по 07 листопада 2023 року включно, у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2022 року складає 2481 гривень, а на 1 січня 2023 року складає 2684 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за січень-грудень 2021 року, з 01 січня 2022 року по 02 жовтня 2022 року, з 08 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року, з 1 січня 2022 року та з 1 січня 2023 року в розмірі 2102 гривні.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84112, ) провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з 01.01.2021 по 02.10.2022 та з 08.11.2023 по 30.11.2023 включно, у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, на 1 січня 2022 року складає 2481 гривень, а на 1 січня 2023 року складає 2684 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

Зобов`язати Державну судову адміністрацію України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, відрядженої до Межівського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену суддівську винагороду за період з 03 жовтня 2022 року по 07 листопада 2023 року включно.

Зобов`язати Державну судову адміністрацію України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену суддівську винагороду за період з 01.01.2021 по 02.10.2022 та з 08.11.2023 по 30.11.2023 включно.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що ст. 7 Законів №1082-ІХ, №1928-ІХ, №2710-ІХ запроваджено розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, яка станом на 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 складає 2102грн. Вказані норми не скановано, не визнано неконституційними.

Також зазначено, що поновлення позивачу строку звернення до суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 1 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , яка до укладення шлюбу мала прізвище ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серія НОМЕР_2 , Указом Президента України «Про призначення суддів» від 15.01.2001 №12/2001 ОСОБА_2 була призначена на посаду судді Красноармійського міського суду Донецької області.

Згідно з наказом від 24.01.2001 начальника Донецького обласного управління юстиції Кузьміна О.Є. приступила до виконання обов`язків судді з 24 січня 2001 року.

Указом Президента України №358/2004 та виданого на його виконання наказу від 09.04.2004 №318-к в.о. начальника управління Державної судової адміністрації в Донецькій області ОСОБА_2 була переведена на роботу на посадах суддів новоутворених місцевих загальних судів, а саме, до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Постановою Верховної Ради України від 12 січня 2006 року №3329-ІV ОСОБА_2 була обрана суддею безстроково, а згідно з наказом від 07.02.2006 №84-к в.о. начальника управління Державної судової адміністрації в Донецькій області ОСОБА_2 вважається такою, що приступила до виконання обов`язків судді безстроково з 12 січня 2006 року.

Наказом від 15.08.2019 №06-к/г голови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 з 15.08.2019 встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 70 відсотків посадового окладу.

Відповідно до наказу голови Верховного Суду від 26.09.2022 ОСОБА_1 була відряджена до Межівського районного суду Дніпропетровської області для здійснення правосуддя з 03 жовтня 2022 року, наказом визначено приступити судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 в термін до 10 жовтня 2022 року приступити до здійснення правосуддя в Межівському районному суді Дніпропетровської області.

Наказом від 03.10.2022 №6 голови Межівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 була зарахована до штату цього суду для здійснення правосуддя з 03 жовтня 2022 року на період відрядження.

Відповідно до наказу від 08.11.2023 №09-к/г в.о. голови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, у зв`язку із достроковим закінченням строку відрядження для здійснення правосуддя до Межівського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 вважається такою, що приступила до виконання обов`язків судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 08 листопада 2023 року.

За вказані у позовній заяві спірні періоди територіальні управління Державної судової адміністрації України нараховували позивачу суддівську винагороду, для визначення суми якої використовувалася така величина, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102,00 грн.

Вважаючи протиправними такі дії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачами правомірність дій не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно зі статтею 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII.

У преамбулі Закону №1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною 1 статті 4 Закону № 1402-VIII встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Частиною 1 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 135 цього Закону суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Приписами частини 3 статті 135 вказаного Закону визначено, що базовий розмір посадового окладу, зокрема, судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

На підставі пункту 2 частини 4 статті 135 Закону №1402-VIII до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовується регіональний коефіцієнт 1,2 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Відповідно до частини 5 статті 135 Закону №1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році установлено прожитковий мінімум для:

працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 01 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом, а саме, Законом № 1402-VIII гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Пунктом 1 частини третьої та пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо, наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» №966-XIV.

Відповідно до статті 1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

У змісті наведеної норми Закону №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону №966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

Законом № 966-XIV судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», разом із встановленням на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року прожиткових мінімумів, зокрема, для працездатних осіб в розмірі 2270 грн, 2481 грн та 2684 грн відповідно, також установлено такий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги, що зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також в Закон № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, а тому, законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.

Для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII, які у часі прийняті раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

При конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону, тобто Закону №1402-VIII, а положення Закону №966-XIV вважати загальними нормами.

Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відповідач неправильно визначився із розрахунковою величиною посадового окладу, застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом.

Щодо строків звернення до суду.

Ухвалою від 09.01.2024 суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду; поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо зобов`язання виплатити суддівську винагороду: за період січень-грудень 2021 року, з 01.01.2022 по 30.06.2023, липень 2023 року, серпень 2023 року, в іншій частині позову строк звернення до суду порушені не були.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність поважних причин для пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, підстави для скасуванням рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш