Справа № 420/30207/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань забезпечення позову

27 вересня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області прийнятого у формі припису № 05-3-4/52 від 20.09.2024 р. щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів, відповідно до якого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», привести у відповідність до абз. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 5 березня 2022 р. «Деякі питання оплати житловокомунальних послуг в період воєнного стану» нарахування за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за адресою: Херсонська обл., Херсонський р-н., м. Херсон, вул. Мjзолевського, буд. 55, кв. 27;

- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, , адреса місцезнаходження: 73002, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 17 судові витрати у загальному розмірі 3149,12 грн. (три тисячі сто сорок дев`ять гривень 12 копійок), з яких: сплачений судовий збір за подання позовної заяви - 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривнi 40 копійок) та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 726,72 грн. (сімсот двадцять шість гривень 72 копійки) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», , адреса місцезнаходження: 73036, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 178, поточний рахунок в форматі IBAN: НОМЕР_1 відкритий в ТВБВ № 10021/01 Філія Херсонське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК», МФО: 352457.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити дію індивідуального акту Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області прийнятого у формі припису № 05-3-4/52 від 20.09.2024 р. щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів, відповідно до якого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», привести у відповідність до абз. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 р. «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за адресою: Херсонська обл., Херсонський р-н., м. Херсон, вул. Мазолевського, буд. 55, кв. 27 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що предметом позову у даній справі є правомірність (відповідність нормам чинного законодавства) рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області прийнятого у формі припису № 05-3-4/52 від 20.09.2024 р. щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів. У випадку невжиття заходів забезпечення позову існує безпосередня загроза застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді винесення відповідачем постанови про накладення штрафу за невиконання припису та звернення даної постанови до примусового виконання. Незастосування вказаного виду забезпечення позову, на думку позивача абсолютно унеможливить ефективне відновлення його порушеного права, так як у випадку примусового виконання постанов про накладення штрафу, яка може бути прийнята на підставі оскаржуваного припису відповідача, ТОВ «Херсонська обласна ЕК» буде вимушена звертатись до суду з додатковими заявами про визнання таких виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, повороту виконання тощо.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За приписами ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Як вбачається із позовної заяви, предметом позову є визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області прийнятого у формі припису № 05-3-4/52 від 20.09.2024 р. щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів, відповідно до якого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», привести у відповідність до абз. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 5 березня 2022 р. «Деякі питання оплати житловокомунальних послуг в період воєнного стану» нарахування за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» зазначає, що спірний припис є протиправним, однак в разі його невиконання до позивача буде застосоване адміністративне стягнення у вигляді винесення відповідачем постанови про накладення штрафу за невиконання припису.

Відповідно до статті 188 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ухилення посадових осіб і громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, від своєчасного виконання приписів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - тягне за собою накладення штрафу від одного до вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, згідно п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, вимога оскаржуваного припису Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області полягає у тому, що позивач повинен повідомити про його виконання у строк до 07.10.2024 року.

Таким чином, в разі не виконання припису у строк до 07.10.2024 року (термін виконання встановлений в приписі) на позивача можуть бути накладено адміністративного стягнення та штраф за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Так, в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №14 "Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ" підкреслено, що забезпеченню адміністративний позов підлягає лише за умови, якщо захист прав та інтересів осіб буде ускладнено або унеможливлено до прийняття рішення по суті позовних вимог.

Суд наголошує, що подана заява про вжиття заходів забезпечення позову не спрямована на встановлення обставин справи або дослідження доказів на стадії вирішення питання про забезпечення позову, та має на меті виключно запобігання невідворотних наслідків стосовно ефективного відновлення прав заявника та тимчасове зупинення дії акту, під час розгляду та вирішення справи судом. Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову призведе до невідворотних наслідків та порушень, оскільки припис містять обов`язкові до виконання дії, наслідки невиконання, а для відновлення порушених прав позивачу доведеться ініціювати судовий розгляд, спрямований на відновлення первісного стану.

Суд звертає увагу, що зупинення дії припису Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області не відноситься до випадків, визначених частиною третьою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, у яких забезпечення позову не допускається.

Суд зазначає, що в даному випадку у відповідача відсутні підстави вважати спір вирішеним, за рахунок вжиття заходів забезпечення позову, оскільки судом не надавалось оцінки правомірності спірного припису, а лише зупинено його дію до вирішення справи по суті, з метою ненастання для позивача несприятливих наслідків його невиконання.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про забезпечення адміністративного позову є обґрунтованою, доведеною та підтвердженою належними доказами, а тому суд вбачає підстави для задоволення вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 120, 150, 151, 154, 241, 243, 256, 294 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії припису Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області № 05-3-4/52 від 20.09.2024 року до набрання законної сили рішенням у справі №420/30207/24.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 27.09.2024 року.

Суддя Г.В. Лебедєва