Справа № 420/6531/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6531/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Бардука Віктора Іордановича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року, прийняте у складі суду судді Тарасишиної О.М. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 15558,31 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі у розмірі 15558,31 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області задоволено. Стягнуто з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості по податку оренди плата з фізичних осіб 15558,31 грн., на бюджетний рахунок UA0015710 банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Роздільнянська міська ТГ/18010900.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвоката Бардук Віктор Іорданович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відсутність у суду першої інстанції відомостей з Роздільнянської міської ради Одеської області про припинення дії договору оренди від 21.07.2021 року, призвела до невірної оцінки судом наявних доказів. Апелянт зазначає, що згідно поданої заяви ОСОБА_1 № 128-16 від 09.08.2021 року, рішенням Роздільнянської міської ради Одеської області № 1492-УШ від 22.09.2021 року, було скасовано пункти 30 та 30.1 рішення № 932-УІІІ від 09 червня 2021 року, відповідно договір оренди землі припинив свою дію. Апелянт зазначає, що Роздільнянською міською радою Одеської області, при поданні відповідних документів до ГУ ДПС в Одеській області щодо ініціювання питання про стягнення неіснуючого боргу, було приховано цей факт, а судом першої інстанції при вирішенні позову не було досліджено цій факт.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки про розрахунки з бюджетом та інтегрованою карткою платника (ІКП), податкова заборгованість/недоїмка у ОСОБА_1 перед бюджетом по орендній платі з фізичних осіб станом на 14 лютого 2024 року становила 15558,31 грн. (з урахуванням часткової сплати у сумі 3924,77 грн.).

З матеріалів справи також вбачається, що заборгованість відповідача по орендній платі з фізичних осіб, виникла на підставі прийняття:

- податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») №-1533 від 09.08.2021 року на загальну суму 8730,12 грн. (основний платіж);

- податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») №2-1533 від 29.12.2022 року на загальну суму 10752,96 грн.

- податкової вимоги №0-1524 від 13.11.2021 року.

Апеляційним судом встановлено, що вказані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога за адресою, наявною в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків.

Вважаючи заборгованість ОСОБА_2 узгодженою та такою, що підлягає стягненню в судовому порядку, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пунктів 58.1., 58.2., 58.3 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Так, відповідно до матеріалів справи, податковий борг по орендній платі фізичних осіб виник згідно податкових повідомлень-рішень №-1533 від 09.08.2021 року та №2-1533 від 29.12.2022 року. Сума податкового боргу узгоджується також з відомостями розрахунку податкового боргу, наданого позивачем під час звернення до суду з адміністративним позовом.

Доказів сплати заборгованості у розмірі 15558,31 грн матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги фактично ґрунтуються на незгоді апелянта із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки договір оренди землі припинив свою дію 22.09.2021 року, при цьому за доводами апелянта вказаний договір діяв лише 14 днів.

Водночас відомостей щодо оскарження відповідачем вищезазначених податкових повідомлень-рішень в судовому порядку матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що у межах даної справи предметом доказування є: обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, якими були визначені відповідні зобов`язання, не є предметом дослідження у справі (постанова Верховного Суду від 18 квітня 2019 року по справі № 813/2092/15).

Отже, колегія суддів зазначає, що податкова заборгованість ОСОБА_2 у розмірі 15558,31 грн. є узгодженою, відповідачем вказану заборгованість сплачено не було, відповідно адміністративний позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бардука Віктора Іордановича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 15558,31 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко