Справа № 585/144/24
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/144/24
Номер провадження 2-а/585/14/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Тітаренко Романа Олександровича, третя особа Головне управління національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Тітаренко Романа Олександровича, третя особа Головне управління національної поліції в Сумській області і просить: Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАД №289749 від 29.12.2023 року, якою його ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити. Визнати дії поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 - неправомірними. В обґрунтування заявлених вимог вказав, щопостановою серія БАД № 289749 від 29.12.2023 року, винесеною поліцейським СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Тітаренко Р.О., його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він, нібито 29.12.2023 року, приблизно о 21.04 год., в м. Ромни, по вул. Героїв Роменщини, 118, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21099 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару. Відповідно до ст. 291 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом 10 днів з дня вручення такої постанови. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, він отримав лише 08.01.2024 року, що підтверджується його підписом про отримання. Вважає, що винесення постанови відносно нього є абсолютно безпідставним, оскільки згідно ч.6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Незважаючи на те, що він не керував автомобілем та не рухався по тротуару на вул. Героїв Роменщини, 118 в м. Ромни, а знаходився біля магазину «СПАР» по вул. Прокопенка,18 в м. Ромни, працівник поліції ОСОБА_2 , виніс відносно нього постанову про адміністративне правопорушення. Крім того, поліцейський розглянувши справу, не дав йому можливості скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Разом з тим, поліцейський ОСОБА_2 склав у своєму патрульному автомобілі постанову, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Вважає, що ОСОБА_2 порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, та винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Таким чином Постанова БАД №289749 від 29.12.2023 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. взагалі складена з цілковитим порушенням ст. 283 КУпАП і не може бути визнана допустимим доказом у справі. Отже, постанова про адміністративне правопорушення, яка винесена з порушенням вимог ст. ст. 254, 258, 266, 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та не є належним та допустимим доказом. З огляду на все вищенаведене, вважає, що постанова БАД №289749 від 29.12.2023 року не відповідає нормам діючого законодавства і підлягає скасуванню. З урахуванням викладеного, підстави, передбачені ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», за наявності яких поліцейські могли зупиняти транспортний засіб, були відсутні, а отже, були відсутні підстави для перевірки документів його як позивача, передбачені п.2.1 ПДР. З вищевикладеного вбачається, що розгляд справи відбувався з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, та ст.268 КУпАП. Приймаючи до уваги вище наведене, вважає, що постанова серія БАД №289749 від 29.12.2023 року складена з цілковитим порушенням ст. 254, 258, 276, 286 КУпАП та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню, а дії поліцейського неправомірними, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Ухвалою суду від 11.01.2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання.

05.02.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача - поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області в якому він просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог стосовно визнання незаконними його дій та скасування постанови серії БАД № 289749. Також просить залишити без змін постанову серії БАД № 289749 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену ним, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення. Поданий до суду відзив мотивував тим, що він не може погодитись з такою позицією позивача та вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав, що 29.12.2023 року згідно з розстановкою сил та засобів Роменського РВП ГУНП в Сумській області він ніс службу в складі з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у м. Ромни, здійснював виїзди за повідомленнями громадян. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) здійснювався контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 21 год. 04 хв. 29.12.2023 року під час патрулювання м. Ромни, по вул. Героїв Роменщини, 118, було виявлено порушення правил дорожнього руху позивачем, а саме: здійснив рух по тротуару, чим порушив п. 11.13 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП, тому на місці зупинки транспортного засобу було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Перед розглядом справи позивачу були роз`яснені його права згідно ст. 268 КУпАП, а також строк оскарження постанови згідно ст. 289 КУпАП. Заяв, клопотань від нього не надходило. Він розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та виніс постанову серії БАД № 289749 про накладення адміністративного стягнення в сумі 340 грн., яку йому оголосив. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі. Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001p.№ 1306 (далі Правила). Відповідно до п. 1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення Правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі -Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123. статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП). заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та Інструкції ним розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, позивача притягнуто де адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно п.п. б п. 2.3. Правил, водій зобов`язаний бути уважним стежити за дорожньою обстановкою (сукупність факторів, щі характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод, рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожні знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху, прийомів керування транспорті засобом), відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу не відволікатись від керуванням транспортного засобу. Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях Позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст.122 КУпАП. Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію». Звертає увагу, що водія було зупинено за порушення правил дорожнього руху. При цьому в ході спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на відеозаписі чітко видно мляву мову та нестійку ходу позивача. Тому, крім, зазначеної винесеної постанови, на гр. ОСОБА_1 складені адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП. Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Таким чином постанова про адміністративне правопорушення від серії БАД № 289749 за формою відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 268 КАС України. Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Постанова в справі про адміністративне правопорушення може бути залишена без змін лише в тому випадку, коли вона є законною та обґрунтованою, тобто прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі всебічного вивчення зібраних по справі доказів, їх аналізу, вірності оцінки та обґрунтованості виводів. Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. До відзиву відповідачем долучено відеозапис.

Ухвалою суду від 07.03.2024 року до участі в справі, за в якості третьої особи залучено Головне управління національної поліції в Сумській області. При цьому в підготовчому судовому засіданні приймав участь представник позивача, і позивачу і його представнику було роз`яснено наслідки заявлення позову до неналежного відповідача.

21.03.2024 року до суду надійшов відзив від третьої особи - Головного управління національної поліції в Сумській області в якому Вони просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказало, що ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , враховуючи положення ст. 162 КАС України, ГУНП в Сумській області проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, відповідно до обставин справи 29.12.2023 поліцейськими ГРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції ОСОБА_3 та старшим сержантом поліції ОСОБА_4 здійснювалося несення служби на території обслуговування для забезпеченням дорожнього руху та профілактики дорожньо-транспортних пригод. Того ж дня близько 21:00 під час патрулювання було помічено транспортний засіб, який здійснюючи маневр на перехресті, проїхав по тротуару, чим порушив п. 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, № 1306 (надалі-ПДР). Відповідно до п. 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил. Керуючись вимогами п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейський за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу службового авто здійснив запинку транспортного засобу. Згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1)якщо водій порушив Правила дорожнього руху: 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених. На виконання вимог частини 3 статті 18 та статті 32 Закону № 580-УІІІ ОСОБА_2 назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, пред`явив службове посвідчення та здійснив перевірку документів ОСОБА_1 . Надалі патрульний склав відносно кермувальника постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП серії БАД № 289749 (додаток 3) роз`яснивши останньому його права та обов`язки. Окрім цього продовжуючи спілкуватися з позивачем патрульні виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та було запропоновано пройти огляд стану алкогольного сп`яніння на місці події з використанням спеціальних технічних засобів, але керманич від проходження відмовився. Відповідно після відмови ОСОБА_1 патрульними було запропоновано пройти у лікарні для достовірності стану алкогольного сп`яніння, але вони отримали негативну відповідь. Відповідно до ч. 1 ст. 130 кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Керуючись вимогами даної статті патрульними було роз`яснено позивачу його права та обов`язки та складено протокол за ч.1 ст. 130 від підпису якої останній відмовився та заперечував до останнього часу. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, передбачені ч.1 ст.122 КупАП. Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Статтею 3 Закону № 580- VІІІ визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, № 1306 (надалі-ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. За приписами пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР. Відповідно до п. 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності- інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил. Як встановлено відповідно до відеозапису патрульного зі службового авто позивач керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 29 грудня 2023 року близько 22:20 години по вулиці Героїв Роменщини у м. Ромни, керуючи автомобілем. Згідно абзацу 5 позовної заяви позивач трактує про те, що він взагалі не кермував транспортним засобом та не рухався по тротуару на вул. Героїв Роменщини в м. Ромни, а знаходився біля магазину «СПАР» по вул. Прокопенка, 18, м. Ромни. Переглядаючи відео VID-20231230-А0005 ми бачимо та фіксуємо порушення ПДР, а саме наїзд на тротуар, що вбачається не рівномірністю проїзду авто на суміжну дорогу. Та відео 2_052829908 де ми вбачаємо зупинку транспортного засобу саме біля магазину, та як виходить з боку водійського керма саме ОСОБА_1 . Оскільки дані позовної заяви спростовується наданими відеозаписами, ГУНП в Сумській області вважає, що постанова складена поліцейським відповідно до чинного законодавства. Аналіз змісту відеозаписів дає підстави стверджувати, що останні здійснювались із нагрудної камери поліцейського, тобто з технічних приладів використання, яких прямо передбачено Законом №5 80-VIII, а отже у даному випадку надані відповідачем відеодокази є допустимими. Так у постанові П`ятого Апеляційного суду від 17 березня 2023 року у справі № 474/535/22 судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо неприйняття наданих відповідачем відеодоказів, оскільки у своїй сукупності останні надають можливість перевірити усі суттєві обставини інкримінованого позивачу правопорушення. Таким чином, наявні матеріали однозначно підтверджують факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже постанова про адміністративне правопорушення серії БАД № 289749 прийнята законно та обґрунтовано. Вартим уваги, що позивач своєю поведінкою, яка чітко видна на відео всупереч вимогам чинного законодавства та не зважаючи на військовий стан держави демонструє не повагу до працівників правоохоронних органів тим самим провокує до розмови на підвищених тонах. Проcять суд також врахувати, що позивачем не надано жодних доказів, що спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно ст. 268 КУпАП кермувальником не надано жодних будь-яких клопотань чи заяв щодо розгляду адміністративної справи, що суперечать складання постанови патрульним. На підставі викладеного, ГУНП в Сумській вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає.

11 квітня 2024 року судом підготовче провадження завершено і справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Суду пояснив, що він не бачив щоб його ознайомлювали з якимись постановами і лише через додаток Дію дізнався про те, що він вчинив якесь правопорушення. На місці йому нічого не роз`яснювали.

Представник позивача Чайка М.М. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та зазначив, що дана постанова винесена незаконно і вона взагалі не виносилася як того вимагають норми КУпАП. На відеозаписі відсутній запис розгляду справи як того вимагає закон, на відео видно що поліцейський десь щось писав, дві години були якісь розмови з боку поліцейського. Зазначив, що адреса АДРЕСА_1 не може бути місцем порушення так як переїзд знаходиться за адресою Героїв Роменщини 102-104.

Відповідач поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Третя особа: Головне управління національної поліції в Сумській області явку представника в судове засідання не забезпечили. В судовому засіданні 15.07.2024 року представник ГУНП зазначив, що заперечують проти задоволення позову, оскільки при проїзді перехрестя водій допустив порушення ПДР України, оскільки проїхав по бордюру, що видно на відео коли автомобіль підскочив. Вважають, що дії поліцейського були правомірні, оскільки позивачем було допущено порушення ПДР, а саме порушено правила переїзду перехрестя. Рапорт про технічну несправність бодікамери не було тому що поліцейський не бачив чи знімає камера чи ні, так як вони вже спілкуються з особою щодо події.

29 грудня 2023 року поліцейським СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Титаренко Р.О. винесено постанову серії БАД № 289749. В постанові вказано, що 29.12.2023 року о 21 год.04 хв. в м. Ромни, вул. Г. Роменщини, 118 водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ ВАЗ 21099 з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п.11.13 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, КупАП. Керуючись положенням ст.284 КУпАП інспектором постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. В графі «Копію постанови мною отримано» відображено підпис та дата 08.01.2024 р. (а.с.8).

В матеріалах справи мається відеозапис при перегляді якого видно як в темну пору доби по дорозі здійснює рух патрульний автомобіль на відеореєстратор якого відбувається фіксація тієї обставини, як автомобіль виїздить з другорядної дороги на головну під час чого переїздить кут бардюру від чого машина підстрибує та виїжджає на головну дорогу по якій починає рух. Далі видно як патрульний автомобіль здійснивши маневр розвороту починає рух за вищевказаним автомобілем та звуковим сигналом подає сигнал зупинки. Транспортний засіб ввімкнувши правий поворот здійснює з`їзд з дороги на узбіччя. На наступному відео видно як в зупиненому патрульними автомобілі за кермом сидить водій та поряд з ним пасажир. Водійське вікно відчинене і розмова водія з інспектором поліції відбувається через вікно автомобіля. До водія підійшли два інспектора представились, привітались та інспектор запитав чому порушує правила дорожнього руху, а саме зазначив, що він їхав по тротуару і виїзжав по тротуару. Далі інспектор запитує у водія чи все в нього добре і просить вийти з автомобіля оскільки вони мають підозру, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водій на вимогу інспектора не реагує, здійснює телефонний дзвінок та веде розмову запитує прізвище інспектора. Інспектор відповів, що його прізвище ОСОБА_5 і повторно звертається до водія і просить його вийти з автомобіля і заглушити двигун. Далі у інспектора дзвонить телефон і він відійшов в сторону розмовляючи по телефону. На наступному відео видно, як водій стоїть біля автомобіля і інспектор просить його пред`явити водійське посвідчення, чоловік який стоїть поряд говорить водію що він не має водійського посвідчення та повторює це неодноразово, на що інспектор ОСОБА_5 запитує його хто він чи адвокат, чи советчик, чи просто перехожий що говорить водію що робити. В цей час водій знову відходить в бік та веде розмову по телефону. Інспектору теж телефонують і він відійшов розмовляти. Далі на відео видно як інспектор Баленко говорить іншому інспектору, щоб набрав Линтварьову вибачився та просить водія пред`явити документи, на що водій запитує навіщо, та запитує інспектора чи він хоче з ним поспілкуватись. ОСОБА_6 просить іншого інспектора принести планшет, на що водій запитав, що вони будуть знімати, на що інспектор роз`яснив водію ст. 40 КУпАП зазначивши що ведеться відеозапис. Далі водій знову комусь телефонує та надає трубку інспектору говорячи що це Линтварьов колега, інспектор взяв трубку та відійшов в сторону, повернувся віддав телефон водію та попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб на що водій не реагує, розвертається і йде у невідомому напрямку, інспектор йде за ним та просить зупинитись. Інспектор наздоганяє водія і просить пройти до патрульного автомобіля на що водій відповів, щоб той не чіпав його рукою. Інспектор зазначає, що він його не відпускав, на що водій відповів що хто він такий щоб його не відпускати. Інспектор просить пройти до патрульного автомобіля зазначаючи, що він вчинив правопорушення. Водій відповів інспектору чи докаже він на що інспектор дав відповідь що докаже. Далі інспектор пояснює водію, що він порушник, так як порушив правила дорожнього руху та є підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та повторно просить пред`явити документи. В цей час до інспектора підходить пасажир та запитує чи є в них свідки. В цей час водій знову веде розмову по телефону і пояснює, що автомобіль закритий. В цей час підходить інший інспектор. ОСОБА_6 повторно просить пройти водія до патрульного автомобіля. Водій кричить чого він його чіпає та говорить, що він дістане пістолет і буде стріляти. Потім водій говорить інспектору чого він його вдарив, інспектор відповідає що ніхто його не чіпав і просить пред`явити документи. На вимогу водія інший інспектор представився, вказавши що його прізвище ОСОБА_7 . Далі водій повертається до інспектора ОСОБА_5 та невдоволено запитує, що він хоче його «зачепити» на що інспектор відповідає що «зачепить» і просить пред`явити документи. Водій запитує для чого йому документи, інспектор пояснює, що для встановлення особи і зазначає про законність його вимоги про пред`явлення документів. Водій запитує згідно якої статті, на що інспектор ОСОБА_7 роз`яснює п.2.4 та п.2.1 ПДР України, після чого водій запитує у інспектора чи все він сказав, на що інспектор відповів що все, далі водій запитав чого його зупинили, на що інспектор ОСОБА_7 роз`яснив водієві підстави його зупинки вказавши що саме ним було порушено і зазначивши що він є правопорушником. В розмову між інспекторм та водієм втручається пасажир, перебиваючи інспектора, на що інспектор просить його не втручатися в розмову, зазначивши, що вони не на базарі. В цей час водій говорить інспектору чого він кричить, інспектор відповідає тому, що вони кричать, на що водій відповів інспектору тримаючи кулак йому перед обличчям що «зараз як їб..не його не дивлячись що він поліцейський» на що інспектор запитав, чи він йому погрожує, на що водій відповів, що ніхто йому не погрожує. Далі водій дістав документи та закривши пальцем особисті данні підсунув їх близько до обличчя поліцейського запитавши: «ну що бачиш?», на що інспектор поліції відповів що не бачить, оскільки він закрив свої особисті данні. Далі інспектор ОСОБА_5 роз`яснює водієві, що якщо він не виконає законну вимогу поліції то вони мають право затримати його застосувавши спецзасоби. Також зазначає, що він не хоче цього робити та хоче щоб вони один одного почули і водій надав документи для огляду. Після цього водій пред`явив паспорт, а інспектор ОСОБА_7 зачитав в голос данні водія, яким є ОСОБА_1 . Далі водій говорить все одно хлопці приїдите за бензином, соляркою і маслом, на що інспектор відповів, що він ні за чим до них не їздить і взагалі їх не знає, на що водій ОСОБА_8 відповів нецензурно та зазначив, що тому них і лиса резина на автомобілі. Далі інспектор ОСОБА_5 повідомляє водію ОСОБА_1 , що його особу встановлено та в базі мається його водійське посвідчення, роз`яснює, що оскільки вони мають підозру, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння то згідно п.2.5 ПДР пропонують йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На це водій ОСОБА_1 та пасажир зазначили, що він не був за кермом транспортного засобу. Інспектор ОСОБА_5 вказав, що він доведе що він був за кермом, оскільки є явні ознаки його сп`яніння. Водій вказав, що в нього є свідки, на що інспектор відповів, що залучить своїх свідків в суді. Пасажир сказав інспектору, що вони йшли по вулиці, а ті їх зустріли. ОСОБА_6 телефонує на 102 та повідомляє про те що зупинений транспортний засіб та водій з ознаками сп`яніння. Далі відбувається розмова між інспектором ОСОБА_5 та пасажиром до якого підійшла знайома та говорить, що інспектора хлопці молоді і не розуміють кого зупинили. Далі інспектор ОСОБА_5 підходить до водія і запитує чи далі буде продовжуватись ця «комедія», на що водій говорить йому, що він дав і газу і бензину, на що інспектор говорить що вперше його бачить і йому нічого не потрібно. Водій сказав, що йому дзвонили люди і вони можуть все порішати, на що інспектор відповів щоб рішали на здоров`я. Далі водій розповів, що він же телефонував товаришу, який йому дзвонив, але земля квадратна і вони за углом завжди зустрінуться. На що інспектор відповів що він при виконанні службових обов`язків, і робить свою роботу. І далі інспектор запропонував пройти огляд за допомогою приладу Драгер на місці зупинки або проїхати в лікарню на що водій відповів, що давайте прилад драгер, а пасажир відповів, що за кермом він не їхав. На що інспектор ОСОБА_5 говорить, що є відео і якщо хочуть то він може показати і пропонує пройти до патрульного автомобіля на що пасажир говорить ОСОБА_1 щоб той біг, на що ОСОБА_5 відповів що не треба такого говорить бо буде гірше, так як він дожене. Далі інспектор говорить ОСОБА_1 , що ось є драгер та пропонує його продути, на що водій відходить та говорить що він не їхав, а йшов по вулиці. Далі інспектор ОСОБА_5 говорить що він демонструє йому трубочку від приладу Драгер, що вона закрита та відкриває при ньому потім водій ОСОБА_1 вказав, що він буде продувати драгер тільки при свідках. На що інспектор ОСОБА_5 відповів, що у нього йде безперервна відеофіксація та вказав, що пасажири і є свідками. На вимогу водія інспектор пояснив, що він же погодився продути драгер тому він надає йому його продути, на що ОСОБА_1 пояснив, що він не погоджувався і пасажири це його друзі, а вони поліція, хай шукають інших двох свідків. Інспектор повторно запитує чи буде ОСОБА_9 продувати прилад Драгер, на що останній відповів що поїде до лікарні здати мочу. Інспектор говорить що добре їдуть в лікарню. Після цього, на запитання водія, інспектор пояснив, що в нього тільки підозра що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водій просить показати відеозапис як його зупинили. На запитання водія інспектор вказав, що він зробить запит до магазину SPAR та візьме відеозапис з усіма моментами його зупинки. На пропозицію інспектора водій сказав, що згоден їхати до лікарні для проходження огляду та сказав інспектору щоб він оформлював протокол і його затримання, на що інспектор відповів, що він його не затримував, а на даний час він проходить процедуру освідування. Водій погоджується їхати на освідування на словах, але на пропозицію інспектора поїхати до лікарні не йде з інспектором до автомобіля. Потім обидва пасажири зупиненого автомобіля стверджують що автомобіль не здійснював рух та запитують інспектора чи має він відеодоказ на що інспектор ОСОБА_5 звертається до колеги з проханням скачати відео з реєстратора для пред`явлення. Пасажир зупиненого автомобіля говорить інспектору, що вся ця ситуація могла б вирішитись по іншому, на що інспектор відповів що не могла б і зазначив, що як закінчиться весь цей «цирк» він їм все пояснить. Один зі свідків запитав чому те що вони зупинили людину він називає це цирком, на що інспектор відповів, що він назвав цирком дії особи, яка на даний час намагається уникнути відповідальності за свої дії. Свідок відповів що у кожного з них своя точка зору та він не вважає що це цирк. На запитання свідків інспектор відповів що так як водій запросив відеодоказ то вони зараз їх нададуть. Один з пасажирів зупиненого автомобіля говорить що вони йшли, а він їх зупинив, на що інспектор відповів що ні, вони їхали, а він їх зупинив. Пасажир говорить інспектору, що він хоче взяти грошей з водія, на що інспектор відповів, що ні і це його суб`єктивне бачення. Далі водій відповів говорить що він є громадянином України який допомагає поліції і ментам і в нього куми менти, а він хотів з нього грошей взяти. На що інспектор говорить що це не правда на що пасажир коментує що хай ще це доведе. Далі свідок підходить до інспектора ОСОБА_10 та інспектор запитує його: «Ви перестанете мене сьогодні штовхати». Інспектор демонструє водію відео на що водій говорить, що не згоден з відео і вимагає складати протокол. На запитання інспектора водій відповідає, що відмовляється продувати, потім говорить що не відмовляється, на пропозицію інспектора водій відповідає що згоден їхати до лікарні, але коли інспектор говорить поїхали, відповідає «ні». На запитання водія інспектор повторно роз`яснює йому причину зупинки його транспортного засобу. Водій просить пред`явити відео з фіксацією його порушення яке стало причиною зупинки. На запитання водія повторно роз`яснює що відеофіксація ведеться постійно. Шаповал запитує інспектора ОСОБА_5 чому він його зупинив коли вони з товаришем йшли пішки, на що інспектор відповів, що він його зупинив і що він перешкоджає законній діяльності працівника поліції, щоб уникнути відповідальності Далі ОСОБА_5 роз`яснює водію, що оскільки він намагається уникнути відповідальності та відмовляється від проходження огляду, відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а інспектор ОСОБА_10 роз`яснює йому його права та пропонує пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер в разі відмови пройти огляд в лікарні та роз`яснив п.2.5 ПДР України і зазначив, що громадянин який стоїть поряд буде свідком. Водій просить скласти протокол. ОСОБА_6 повідомляє водію день час і місце розгляду протоколу в суді. На незгоду водія інспектор роз`яснив, що він відмовився проходити освідування, водій говорить що не відмовлявся, на що інспектор повторно пропонує пройти огляд та проїхати до лікарні, на що водій говорить інспектору що він його не затримував, а тому він пішов. Далі інспектор ОСОБА_5 сідає до патрульного автомобіля та на відео видно як біля капоту патрульного автомобіля знаходиться водій, інспектор ОСОБА_10 та свідок і пасажир зупиненого автомобіля і інспектор заповнює якийсь документ, щось пишучи. Далі на відео чути голос свідка та інспектора ОСОБА_10 та чути як свідок на запитання інспектора пояснив, що він бачив як поліція зупинила даний транспортний засіб, бачив як даний водій довго не хотів виходити, а потів вийшов з автомобіля. Далі до інспектора Баленко підійшов пасажир та сказав, щоб його теж внесли як свідка по даній справі та зазначив, що вони машину залишають тут під їх відповідальність на що інспектор відповів що машина під їх відповідальністю тут не буде. Далі чути як інспектор Титаренко встановлює особу свідка який був пасажиром зупиненого автомобіля та встановлює його анкетні данні. Відповідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 23, статтею 24-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

По суті зафіксованих в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень суд зазначає наступне.

Так, за змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-8 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 2 85 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалівпро адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом пункту 11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Відповідно до приписів пункту 1.1 ПДР України ці Правила відповідно Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню.

Тобто положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Щодо обставин справи, суд відмічає, що в матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 дійсно здійснив рух по тротуару, чим допустив порушення п.11.13 ПДР України, так як мається докази що автомобіль при виїзді на дорогу, виїхав на бордюр, проте дані про рух автомобіля саме по тротуару на відеозаписі не відображені.

Крім цього, з досліджених доказів не можна зробити висновок що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, відбувався за участю ОСОБА_1 , постанова у справі була винесена на місці зупинки та оголошена після її внесення і вручена особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач достатніх доказів про правомірність свого рішення суду не надав.

Не зважаючи на висновок суду про наявність підстав для задоволення позову по суті, суд в задоволенні позову відмовляє з тих підстав, що позов заявлений до неналежного відповідача.

Частиною 1 ст. 46 КАС України визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Частина 3 ст. 46 КАС України передбачає, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

П. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17, адміністративне провадження № К/9901/50685/18).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Встановлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначив відповідачем поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Тітаренко Р.О. В підготовчому судовому засіданні судом двічі роз`яснювали наслідки заявлення вимоги до неналежного відповідача. При цьому участь у підготовчому судовому засідання приймав представник, професійний адвокат. Не зважаючи на такі роз`яснення суду, представником позивача було заявлено клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи ГУНП в Сумській області. Вказане клопотання було задоволено судом та залучено ГУНП в Сумській області в якості третьої особи.

У зв`язку з вказаним судом було залучено ГУНП в Сумській області не в якості відповідача, а як третю особу.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів. Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року по справі №724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи. Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов заявлений до неналежного відповідача у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Тітаренко Романа Олександровича, третя особа Головне управління національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку передбаченому п. 15.5) перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

В повному обсязі рішення складене 27 вересня 2024 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга