Справа № 915/715/16(915/34/22)
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 р. справа № 915/715/16(915/34/22)
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в загальному позовному провадженні, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомприватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат", просп. Праці, 12, м. Первомайськ, Миколаївська обл., Первомайський р-н, 55203,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 03 від 09.04.21 р., № 03 від 09.04.21 р.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Первомайський молочноконсервний комбінат» (далі - позивач або ПрАТ «ПМКК») звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач або ГУ ДПС у Миколаївській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

1) № 03 від 09.04.21 р., яким ПрАТ «ПМКК» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 р. в сумі 2 423 997 грн;

2) № 03 від 09.04.21 р., яким ПрАТ «ПМКК» визначено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1 868 393,75 грн., в тому числі 1 494 715 грн. основного платежу та 373 678,75 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що викладені в акті перевірки висновки не враховують відомості щодо господарської діяльності платника податків та докази реальності господарських операцій та ґрунтуються не на даних бухгалтерського обліку і первинних документах позивача, а на припущеннях посадових осіб ГУ ДПС у Миколаївській області. Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача, під час перевірки було встановлено порушення податкового законодавства, що і стало підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Відтак, оскаржувані рішення є правомірними.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.09.23 р. справу № 915/715/16(915/34/22) передано за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.24 р. закрито провадження у справі № 915/715/16(915/34/22).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.03.24 р. апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" задоволено, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.24 р. скасовано та направлено справу № 915/715/16(915/34/22) до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою від 29.03.24 р. прийнято справу до свого провадження, постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

03.05.24 р. ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області № 164-П від 10.02.21 р. проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПрАТ «ПМКК» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень від`ємного значення з податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт № 2031/17-29-07-03/00418107 від 05.03.21 р., в якому податкова дійшла висновків про порушення позивачем:

- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість у грудні 2020 р. в сумі 1 494 715 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 р. на 2 423 997 грн.;

На підставі висновків акту відповідачем 09.04.21 р. винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 03 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 р. в сумі 2 423 997 грн;

- № 03 про визначення суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1 868 393,75 грн., у тому числі 1 494 715 грн. основного платежу та 373 678,75 грн. штрафних санкцій.

ПрАТ «ПМКК» подано скаргу до ДПС України на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 09.04.21 р. № 03, No03. ДПС України рішенням про результати розгляду скарги від 15.06.21 р. № 13416/6/99-00-06- 01-01-06 скаргу ПрАТ «ПМКК» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області залишено без змін.

Позивач вважаючи вищезазначені рішення податкової протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1,9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Відповідно до абз. а п.198.1,п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно п. 200.1, абз б, в п. 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З акту перевірки вбачається, що підставою для висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства та відповідно однією з підстав для прийняття спірних рішень стало непідтвердження первинними документами реальності господарських операцій з контрагентом ФГ «Валовий СПГ», не підтвердження джерела походження та транспортування поставленої продукції, відсутність засобів для здійснення господарської діяльності контрагента, а також наявність кримінального провадження щодо контрагента - контрагента позивача.

Так, між позивачем та ФГ «Валовий СПГ» укладено договори поставки № 25/11-20 від 25.11.20 р. щодо поставки сої та № 26/11-20 від 26.11.20 р. щодо поставки насіння соняшника.

Також, до договору № 25/11-20 від 25.11.20 р. між сторонами було підписано специфікації № 1 від 26.11.20 р. та № 2 від 08.12.20 р.

На виконання вказаних договорів та відповідно до специфікацій контрагентом позивача було поставлено сільськогосподарську продукцію. На підтвердження позивачем надано видаткові накладні щодо поставки сої № 31 від 01.12.20 р, № 33 від 02.12.20 р., № 37 від 03.12.20 р., № 40 від 04.12.20 р., № 47 від 05.12.20 р., № 49 від 06.12.20 р., № 54 від 07.12.20 р., № 55 від 08.12.20 р., № 56 від 08.12.20 р., а також щодо поставки насіння соняшника видаткові накладні № 102 від 02.12.20 р., № 103 від 02.12.20 р, № 104 від 03.12.20 р., № 105 від 04.12.20 р., № 06 від 04.12.20 р., № 107 від 05.12.20 р., товарно-транспортними накладними (далі - ТТН) щодо кожної з поставок, платіжні доручення щодо часткового розрахунку за поставлено продукцію № 3176 від 14.12.20 р., № 3226 від 16.12.20 р., № 3374 від 24.12.20 р., № 3539 від 29.12.20 р. кредиторська заборгованість перед контрагентом складає 2 884 633,97 грн. Також, було надано податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) № 1 від 01.12.20 р., № 4 від 02.12.20 р., № 3 від 02.12.20 р., № 9 від 02.12.20 р., № 10 від 03.12.20 р, № 12 від 03.12.20 р, № 13 від 04.12.20 р., № 20 від 04.12.20 р., № 15 від 04.12.20 р., № 16 від 05.12.20 р., № 21 від 05.12.20 р., № 17 від 06.12.20 р., № 18 від 07.12.20 р., № 23 від 08.12.20 р., № 24 від 08.12.20 р.

Так, реальність господарської операції між позивачем та його контрагентом підтверджується вищезазначеними документами.

Відтак, суд враховує, що податковий кредит позивачем сформовано на підставі податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.

Так, відповідно до абз. 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.17 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, для покупця таких товарів/послуг є достатньою підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, під час реєстрації податкової накладної, контролюючий орган має перевірити накладну на відповідність вимогам податкового законодавства, а тому реєстрація податкової накладної підтверджує те, що податкова накладна була складена платником ПДВ за реальною господарською операцією.

Таким чином, висновки відповідача по операціям з придбання сільськогосподарської продукції у контрагента-постачальника, реальність здійснення яких перевіркою не підтверджено є безпідставним та необґрунтованим, а податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі таким висновків протиправними.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на кримінальні провадження щодо ФГ «Валовий СПГ» та його контрагента, оскільки зібрані у кримінальному провадженні докази не є доказами в адміністративній справі, а вирок може мати преюдиційне значення для адміністративної справи, якщо в ньому встановлені обставини щодо позивача в адміністративній справі. Посилання контролюючого органу на аналіз зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації не є допустимим доказом у розумінні процесуального закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.22 р. у справі №160/3364/19.

Також, усталеною є позиція Верховного Суду стосовно того, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

А відтак, за умови не встановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у справі 640/12206/19 від 14.03.23 р.

Також, суд звертає увагу, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічна правова позиція підтверджена постанова Верховного Суду від 19.03.21 р. р. у справі № 460/143/19.

Суд не приймає посилання відповідача на нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом у перевіряємому періоді, у зв`язку з незазначенням певних відомостей (неточностей) у ТТН, оскільки самі по собі ці обставини не можуть бути підставами для позбавлення позивача право на формування податкового кредиту та не свідчить про нереальність господарської операції.

Так, наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною.

Аналогічна правова позиція підтверджена постановами Верховного Суду від 15.07.23 р. № 826/3616/18, від 25 листопада 2022 р. № 200/4458/20-а, від 13.07.22 р. № 520/223/20.

Враховуючи наведене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентом у перевіряємий період фактично здійснені з метою використання в оподатковуваних операціях, а висновки відповідача щодо порушення позивачем податкового законодавства гуртуються на припущеннях перевіряючих.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Так, при поданні позову до Господарського суду Миколаївської області позивач сплатив судовий збір в розмірі 64 385,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.02.22 р. № 14098 за ставкою, що встановлена Законом України "Про судовий збір" - за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ціна позову складає 4 292 390,75 грн.).

Сума судового збору за заявлені вимоги майнового характеру на суму 4 292 390,75 грн. при розгляді справи адміністративним судом становить 24 810 грн. (10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). У зв`язку з зазначеним, судом за клопотанням позивача ухвалою від 03.05.24 р. сума судового збору в розмірі 39 575,86 грн. (64 385,86 грн. - 24 810 грн.), сплачена платіжним дорученням від 04.02.22 р. № 14098, була повернута.

Відтак, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на користь позивача підлягає сума 24 810 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України , суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» (просп. Праці, 12, м. Первомайськ, Миколаївська обл., Первомайський р-н, 55203, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 03 від 09.04.21 р., яким приватному акціонерному товариству «Первомайський молочноконсервний комбінат» (просп. Праці, 12, м. Первомайськ, Миколаївська обл., Первомайський р-н, 55203, ) зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 р. в сумі 2 423 997 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 03 від 09.04.21 р., яким приватному акціонерному товариству «Первомайський молочноконсервний комбінат» (проспект Труда, 12, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55204, ) визначено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1 868 393,75 грн., в тому числі 1 494 715 грн. основного платежу та 373 678,75 грн. штрафних санкцій.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь приватного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» (просп. Праці, 12, м. Первомайськ, Миколаївська обл., Первомайський р-н, 55203, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 24 810 грн. (двадцять чотири тисячі вісімдесят десять гривень).

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А. О. Мороз