Справа № 200/7261/13-ц
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 200/7261/13-ц
УХВАЛА

24 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Зіньковській Ю.В.,

за участю учасників судового процесу:

позивач (заявник): не з`явився;

від відповідача: Тимофєєвої Т.М., Чигринової О.В. ;

розглянувши у відкритому судовому заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного даміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ).

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 20 березня 2013 року в цивільній справі № 200/7261/13 його позов до Держави Україна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ДКСУ за рахунок Державного бюджету України 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Після набрання вказаним рішенням суду законної сили він направив його разом з відповідною заявою для виконання до ДКСУ. Однак на час пред`явлення цієї скарги рішення суду не виконано, грошові кошти йому не виплачені. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив зобов`язати керівника ДКСУ виконати в повному обсязі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 20 березня 2013 року в цивільній справі №200/7261/13.

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 травня 2019 року, яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року залишено без змін, скаргу задоволено. Зобов`язано керівника ДКСУ виконати в повному обсязі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 20 березня 2013 року в цивільній справі № 200/7261/13 за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна, ДКСУ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 травня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року скасовано. Провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність ДКСУ закрито. Повідомлено ОСОБА_2 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Верховний Суд у цій справі дійшов висновку, що спори, які виникають під час виконання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, судових рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Верховного Суду від 03.03.2021 заяву ОСОБА_2 про направлення цієї справи за встановленою юрисдикцією задоволено, справу № 200/7261/13-ц за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Державної казначейської служби України передано для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.03.2021 Окружним адміністративним судом міста Києва справа №200/7261/13-ц розподілена на суддю Вєкуа Н.Г.

29.03.2021 від позивача до суду надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів у справі №200/7261/13-ц та зобов`язання негайно виконати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27.12.2011 у справі № 200/4709/11 та від 20.03.2013 у справі №200/7261/13-ц.

- відшкодувати моральну шкоду, завдану позивачу невиконанням вказаних рішень Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27.12.2011 та від 20.03.2013 та ЄСПЛ від 22.07.2007 «Заїченко проти України» та від 06.12.2018 у справі «Аграчова проти України» у розмірі, встановленому вказаними рішеннями ЄСПЛ, тобто у гривневому еквіваленті суми 2000 та 1200 Євро, що дорівнює 3200 Євро або за курсом НБ України 105600 грн.

Також у разі задоволення позовних вимог позивач, керуючись ст. 382 КАС України, просив зобов`язати керівника ДКСУ подати суду звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від "20" червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково:

рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.06.2022 скасовано: ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.03.2013 у справі № 200/7261/13-ц;

зобов`язано Державну казначейську службу України виконати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року у цивільній справі № 200/7261/13 за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі;

стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні іншої частини позовних вимог.

На адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яка мотивована тим, що відповідачем не виконано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023.

16.08.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 200/7261/13-ц.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 призначено заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.09.2024.

Представник позивача 03.09.2024 року у судовому засідання заявив клопотання про відкладення судового засідання для ознайомлення з матеріалами справи та продовження строку розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023, які було задоволено та призначено наступне судове засідання на 24.09.2024 року.

На адресу суду 13.09.2024 року від відповідача надійшов відзив на подану заяву. Державна казначейська служба України просить залишити заяву ОСОБА_2 без задоволення, в обгрунтування своєї позиції сторона зазначає, що не є боржником за рішенням суду у справі №200/7261/13-ц, то підстави його виконання в добровільному порядку у Казначейства відсутні. Однак, Казначейство наділено повноваженнями відповідно до пунктів 35-40 Порядку №845 здійснити безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, у разі поданням стягувачем повного пакету документів, зокрема, оригіналу виконавчого листа

Апелянт у судовому засіданні 09.07.2024 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.09.2024 заперечував проти вимог заяви ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 та просив суд залишити заяву без задоволення.

Заявник у судове засідання 24.09.2024 не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши заяву про встановлення судового контролю, колегією суддів встановлено наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частині першій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.

Перевіряючи доводи позивача, викладені в його заяві про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідною постановою апеляційного суду встановлено протиправну бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.03.2013 у справі № 200/7261/13-ц; зобов`язано Державну казначейську службу України виконати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року у цивільній справі № 200/7261/13 за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі; стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Таке рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 28.02.2023 і в цей же день набрало законної сили.

Станом на дату вирішення заяви позивача відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача щодо належного та повного виконання такого рішення суду.

Таким чином, у суду відсутні докази, які б вказували, що захищене в цій справі право позивача на своєчасне виконання рішення суду було відновлено.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини рішення у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Більш того, у пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі "Метаксас проти Греції" (Metaxas v. Greece), № 8415/02, п. 19, від 27.05.2004; у справі "Лізанець проти України" (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, п. 43, від 31.05.2007).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), № 59498/00, п. 68).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі, а тому відповідна заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 248, 250, 325, 328, 329, 370, 382 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/7261/13-ц - задовольнити.

Установити судовий контроль за виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 200/7261/13-ц.

Зобов`язати Державну казначейську службу України подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 200/7261/13-ц.

Установити Державній казначейській службі України строк один місяць з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання до Київського окружного адміністративного суду звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 200/7261/13-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович