Справа № 216/3054/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 216/3054/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2024 року (головуючий суддя Чирський Г.М.)

в адміністративній справі №216/3054/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції, Інспектор взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Хмельницькій області молодший лейтенант поліції Рибак Людмила Сергіївна,

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 30.04.2024 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, треті особи: Департамент патрульної поліції, Інспектор взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Хмельницькій області молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 , просив:

- скасувати постанову 4АВ 565888 від 20.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач мав у розпорядженні автомобіль ЗАЗ 110307-40, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі довіреності виданої 30.03.2018 року ОСОБА_3 , який є власником вказаного авто, і який виїхав в Ізраїль, а автомобілем розпоряджається лише позивач. Позивач зазначає, що автомобіль ЗАЗ 110307-40, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він паркував біля будинку в Одесі. Місяць тому вночі в автомобіля зняли колеса, відкрили салон і багажник і вкрали все начиння, інструмент, запаску та інше. Він поставив залишки на парковку і щоб компенсувати збитки підробляю таксистом Уклона на орендованій машині. 20.04.2024 на особистий кабінет в монобанку він отримав повідомлення ОСОБА_3 про можливість сплати штрафу зі знижкою 50% - додаток 3. ОСОБА_3 не може бути боржником за порушення ДТП, навіть, якби воно було допущене на автомобілі ЗАЗ 110307-40, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 він не в Україні. В Сервісі перевірки адміністративних правопорушень позивач дізнався, що інспектором ОСОБА_2 складено постанову 4АВ 565888 від 20.04.2024 не на той автомобіль, який допустив порушення ПДР і який зафіксований на фото. Вказує, що він і автомобіль ЗАЗ 110307-40, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 20 квітня 2024 року не були у Львівській області, а перебували в місті Одеса. Вважає, що ОСОБА_2 не перевірила, що вносить в постанову 4АВ 565888 від 20.04.2024 реєстраційні дані автомобіля, які не відповідають зафіксованим на фото.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що доводи позивача про відсутність доказів перебування саме його транспортного засобу та перевищення позивачем швидкості руху за адресою М06 Київ-Чоп 685-309, де зафіксовано транспортний засіб ЗАЗ 110307-40 н.з. НОМЕР_1 .) спростовані постановою, яка містить копію фото в момент фіксації порушення вимог ПДР.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги серед іншого вказує, що інспектор ОСОБА_2 склала постанову 4АВ 565888 від 20.04.2024 не на той автомобіль, який допустив порушення ПДР і який зафіксований на фото. Так, на фото реєстраційний номер АЕ 6574 ВО, а не ЗАЗ 110307-40, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не находив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.04.2024 відповідачем - інспектором Департаменту патрульної поліції Рибак Л.С. було складено постанову серія 4АВ №05659888 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, згідно із якою, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. за порушення п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год, що зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу КАСКАД 104-1120, 20.04.2024 о 12 год. 22 хв., за адресою М06 Київ-Чоп 685-309, де зафіксовано транспортний засіб ЗАЗ 110307-40 н.з. НОМЕР_1 .

Позивач вважає протиправною зазначену постанову.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми КУпАП, Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 Nє1306.

Відповідно до п. 12.9 (б) Розділу 12 Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року Nє580-VIII.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.01.2020 року Nє 13, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03.02.2020 р. за Nє113/34396 уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені частинами 1-3 статті 122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал світлофора, порушення правил зупинки, стоянки, порушення установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху), та частиною 1 статті 123 (порушення правил руху через залізничний переїзд, крім в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений) КУпА (далі - адміністративні правопорушення).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України.

Згідно із п. 3 Розділу ІІ вказаної Інструкції при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пп. 1) п. 6 Розділу ІІ вказаної Інструкції за результатами опрацювання на першому етапі (рівні) матеріалів автоматичної фіксації уповноважений поліцейський: за наявності доказів у справі про адміністративне правопорушення, відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб і про відповідальну особу, або особу, яка ввезла на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення цифрового підпису.

Законом України «Про дорожній рух», а саме статтею 4 визначена компетенція Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху.

До компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить: підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України; визначення порядку функціонування системи фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України Nє833 від 10.11.2017 затверджений Порядок функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14.11.2018 р. Nє 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного рестру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із приміткою суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами 1-3 цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом 3 частини 1 статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення,

- чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

- чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином вказана норма серед іншого передбачає оцінку поліцейським, чи винна особа у вчиненні правопорушення.

Водночас, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський надає оцінку доказам, які підтверджують факт вчинення правопорушення.

Зокрема, статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

При цьому зміст постанови про накладення адміністративного стягнення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Зокрема, у постанові про накладення адміністративного стягнення потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до відзиву на позовну заяву надано суду копію постанови серії 4АВ №05659888 від 20.04.2024 року.

Факт правопорушення підтверджується фото-відеофіксацією вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка містилося у вільному доступі за посиланням https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/4AB/05659888/, ідентифікатор доступу зазначений в оскаржуваній позивачем постанові (wjSHFx30pWs).

Водночас, з постанови, та з посилання https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/4AB/05659888/, ідентифікатор доступу wjSHFx30pWs вбачається, що постанова відповідача складена щодо перевищення швидкості при керуванні автомобілем з державним номером - АЕ6574ВО, однак позивач користується транспортним засобом АЕ6574ВС.

На думку колегія суддів апеляційної інстанції, вказане спростовує доводи відповідача, що ним надані належні та допустимі докази про перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год. 20.04.2024 о 12 год. 22 хв., за адресою М06 Київ-Чоп 685-309, де зафіксовано транспортний засіб ЗАЗ 110307-40 н.з. НОМЕР_1 .

Як наслідок, відповідачем не доведено обставин, що викладені в постанові серії 4АВ №05659888 від 20.04.2024 року, тому відсутні підстави для підтвердження події правопорушення та встановлення вини особи у вчинені цього правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Оскільки судами обох інстанцій позивач був звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2024 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції, Інспектор взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Хмельницькій області молодший лейтенант поліції Рибак Людмила Сергіївна про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову серії 4АВ 565888 від 20.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване автоматичному режимі скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 19.09.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко