Справа № 200/4687/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Справа№200/4687/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) про

визнання протиправним та скасування рішення №44 від 19 червня 2024 (вих.№13293/03-16 від 20 червня 2024 року);

зобов`язання зарахувати періоди роботи (в т.ч. періоди здійснення господарської діяльності як фізична особа-підприємець і догляду за дитиною, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, до 12 років) з 03 вересня 1981 по 19 січня 1983, з 20 січня 1983 по 02 вересня 1988, з 05 вересня 1988 по 03 січня 1994, з 04 січня 1994 по 03 вересня 1998, з 04 вересня 1998 по 20 жовтня 1999, з 21 жовтня 1999 по 27 червня 2002, з 01 березня 2003 по 31 жовтня 2013, з 01 лютого 2022 по 28 лютого 2022 до страхового стажу, призначити пенсію за віком у відповідності до положень абз 2. ч.1 ст.26 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою за призначенням/перерахунком пенсії від 12 квітня 2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №44 від 19 квітня 2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік. До страхового стажу не враховано період роботи з 08.07.2024 4 05.09.1988 по 03.01.1994, оскільки відсутній номер наказу про звільнення. Зокрема, в довідці №86 від 26.02.2024, виданій Управлінням соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державною адміністрацією неправильно зазначена дата народження дитини.

12 червня 2024 позивач повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою за призначенням/перерахунком пенсії.

В доповнення до наявних в матеріалах пенсійної справи документів, позивачем подано наступні документи: довідку №493, яка видана Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області 07 червня 2024 року; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 30 квітня 2024 року на ім`я ОСОБА_2 .

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком №44 від 19 червня 2024, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік. Страховий стаж на дату звернення становить 25 років 05 місяців 22 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До страхового стажу зараховано час догляду одного з батьків за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 12 річного віку з 22.03.2001 (дата надання статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи) по 27.06.2002, згідно довідки №86 від 26.02.2024 та посвідчення серії НОМЕР_3 від 22.03.2001 року.

Позивач не погоджується із діями та прийнятим відповідачем рішенням, тому звернулась до суду з вказаним позовом.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що 12.06.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (Святошинській район) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 19.06.2024 прийнято рішення № 44 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік.

За результатом розгляду заяви від 12.06.2024, наданими документами, індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж позивача складає 25 років 05 місяців 22 дні.

Час догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховано з 22.03.2001 (дата надання статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи) по 27.06.2002 (до досягнення нею 12 - річного віку), згідно довідки № 86 від 26.02.2024, що видана УСЗН Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_3 від 22.03.2001 року. Звернули увагу, що в довідці №86 не вказано, з якого періоду дитина ОСОБА_2 перебувала на обліку в УСЗН до настання повноліття.

Також вказали, що до страхового стажу при призначенні пенсії згідно даних трудової книжки НОМЕР_4 від 03.09.1981, довідок від 18.01.2024 №1, що видана Київською міською муніципальною колегією адвокатів, від 07.06.2024 №493, що видана Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області, даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зараховано періоди з 03.09.1981 по 19.01.1983, з 20.01.1983 по 02.09.1988, з 05.09.1988 по 03.01.1994, з 04.09.1998 по 20.10.1999, з 01.03.2003 по 31.10.2013, з 01.02.2022 по 28.02.2022 в повному обсязі.

Вважають, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просили відмовити в задоволенні позову.

Від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказали, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №44 від 19 червня 2024, позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю страхового стажу - 31 рік. До страхового стажу зараховано час догляду одного з батьків за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 12 річного віку з 22.03.2001 (дата надання статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи) по 27.06.2002, згідно довідки №86 від 26.02.2024 та посвідчення серії НОМЕР_3 від 22.03.2001 року.

Вважають, що немає підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Просили відмовити в задоволенні позову.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23 липня 2024 № 3892-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України згідно паспорта серія НОМЕР_5 .

Позивач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , дата видачі 30 квітня 2024 року.

ОСОБА_2 має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтдвержєується посвідченням дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_3 , дата видачі 22 березня 2001 року.

Відповідно до довідки №86 від 26.02.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до настання повноліття перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації як дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

12.06.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою за призначенням/перерахунком пенсії.

19.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №44 від 19 червня 2024, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 зі змінами у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік.

Згідно наданих документів, індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача складає 25 років 05 місяців 22 дні.

До страхового стажу зараховано час догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховано з 22.03.2001 (дата надання статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи) по 27.06.2002 (до досягнення нею 12 - річного віку), згідно довідки № 86 від 26.02.2024, що видана УСЗН Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_3 від 22.03.2001 року.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_4 позивач:

03.09.1981 прийнята на посаду секретаря машиністки в президіум Київської колегії адвокатів (розп. №87 від 03.09.81);

19.01.1983 звільнена з займаної посади за переводом до Міністерства юстиції УРСР (розп. №10к від 18.01.83);

19.01.1983 призначена на посаду інспектора управління кадрів Міністерства юстиції УРСР (наказ №13/6 від 19.01.83);

02.09.1988 звільнена з займаної посади за власним бажанням (наказ №69/6 від 01.09.88);

05.09.1988 прийнята стажером в Київську обласну колегію адвокатів (наказ №18 від 24.08.88);

03.01.1994 відрахована з членів Київської ОКА в зв`язку з припиненням діяльності колегії (рішення зборів 6-11-93);

04.09.1998 зарахована на посаду стажиста нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори (наказ №1694/7 від 04.09.98);

20.10.1999 звільнена з займаної посади у зв`язку з закінченням строку контракту (наказ №2402/7 від 22.10.99).

Відповідно до довідки №1 від 18 січня 2024 позивач дійсно працювала в Президії Київської міської колегії адвокатів з 03.09.1981 по 19.01.1983 на посаді секретар машиністка першої категорії.

07.06.2024 видано довідку №493, якою підтверджено кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області підтверджує те, що запис №8 від 03.01.1994 внесений Президією Київської міської колегії адвокатів до трудової книжки НОМЕР_4 про відрахування позивача з членів ОСОБА_3 в зв`язку з припиненням діяльності колегії відповідає практиці діловодства в адвокатурі на той час, оскільки на відповідних рішенням загальних зборів представлялись виключно дати без номерів.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідача сплачено суми заробітку для нарахування пенсії за звітні роки: 2003 (березень-грудень) 2010 "ЮРИДИЧНА ФІРМА "АТТОРНЕЙ" (); 2011 2013 (січень-жовтень), 2022 (лютий) ОСОБА_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідно до форми РС-право позивачу не зараховано до стажу періоди роботи: з 03.09.1981 по 19.01.1983, з 20.01.1983 по 07.06.1983, з 08.06.1983 по 02.09.1988, з 05.09.1988 по 03.01.1994, з 04.09.1998 по 20.10.1999, з 01.03.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.11.2010, з 01.12.2010 по 31.10.2013, з 01.02.2022 по 28.02.2022 року.

Позивачу зараховано до стажу період роботи з 22.03.2001 по 27.06.2002 з позначкою «Догляд за дит.ЧК до 12 років».

Відповідачем до суду надано додаткові пояснення, в яких вказали, що Головним управлінням не було зараховано до страхового стажу періоди з 04 січня 1994 року по 03 вересня 1998 та з 21 жовтня 1999 року по 27 червня 2002 як час догляду за дитиною, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, до досягнення нею віку 12 років з посиланням на пунктом 13 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ Вказали, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи на підставі посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_3 , дата видачі 22.03.2001 року. Відповідно позивачу зараховано час догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.03.2001 (дата надання статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи) по 27.06.2002 (до досягнення нею 12 - річного віку), згідно з довідкою № 86 від 26.02.2024, що видана УСЗН Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_3 від 22.03.2001 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно ст. 3 Конституції України, Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; […].

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; […].

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років […].

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) […] період одержання допомоги по безробіттю […].

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.п. 2.2., 2.3., 2.5., 2.10., 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 № 162 (надалі - Інструкція № 162), заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; […].

Усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження).

Записи вносяться арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Наприклад, якщо робітника або службовця прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: "1984.05.01", у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.: "05.01 .84 ".

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження […].

Після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (чи друк відділу кадрів), де вперше заповнювалася трудова книжка.

Спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, п.п. 1.3, 2.2-2.9, 2.11-2.13, якої встановлено, що при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву достовірність запису у трудовій книжці через те, що відсутній номер наказу про звільнення, при цьому належність трудової книжки позивачу відповідачем під сумнів не ставиться.

Суд наголошує, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 307/541/17 року, який виклав у постанові від 19.12.2019 року.

Поряд з цим, в постанові Верховного Суд від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 суд касаційної інстанції підтримав висновок, згідно якого, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, в свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 30 Закону № 796-XII потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема: зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років.

Згідно з пунктом 11 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час догляду одного з батьків за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку встановлюється на підставі:

свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть);

посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи або довідки про видачу такого посвідчення;

заяви особи, яка звернулася за призначенням пенсії, про те, що ніхто з батьків не скористався пільгою, передбаченою пунктом 13 статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

документів про те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював.

Суд встановив, що на виконання зазначеного положення позивачка додала до заяви про призначення пенсії такі документи, зокрема:

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 19 липня 1990 року на ім`я ОСОБА_2 ;

- посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_3 від 22 березня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 ;

- довідку №86, яка видана Управлінням соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації 26 лютого 2024 року.

Посилання відповідача на те, що в довідці № 86 не вказано, з якого періоду дитина ОСОБА_2 , перебувала на обліку в УСЗН до настання повноліття, суд не приймає, оскільки в останній вказано, що син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував до настання повноліття на обліку в УСЗН. Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи є посвідчення посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_3 видане на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 19 липня 1990 року на ім`я ОСОБА_2 .

Крім того, суд зазначає, що відповідно до форми РС-право позивачу не зараховано до стажу періоди роботи: з 03.09.1981 по 19.01.1983, з 20.01.1983 по 07.06.1983, з 08.06.1983 по 02.09.1988, з 05.09.1988 по 03.01.1994, з 04.09.1998 по 20.10.1999, з 01.03.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.11.2010, з 01.12.2010 по 31.10.2013, з 01.02.2022 по 28.02.2022 року.

Позивачу зараховано до стажу період роботи з 22.03.2001 по 27.06.2002 з позначкою «Догляд за дит.ЧК до 12 років».

Що стосується вимоги позивача про призначення пенсії за віком у відповідності до положень абз 2. ч.1 ст.26 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 червня 2024 року, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться виключно до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Що стосується вимог позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині, оскільки цим відповідачем не вчинено будь-яких дій.

Таким чином, оскільки Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області приймалось спірне рішення то зобов"язання вчинити певні дії за рішенням суду повиненно також Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а тому позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві не підлягають задоволенню.

Відповідачем період з 22.03.2001 по 27.06.2002 зараховано позивачу та відображено в розрахунку стажу позивачці (форма РС-право), як час догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №44 від 19 червня 2024 про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 12.06.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди з 03 вересня 1981 по 19 січня 1983, з 20 січня 1983 по 02 вересня 1988, з 05 вересня 1988 по 03 січня 1994, з 04 січня 1994 по 03 вересня 1998, з 04 вересня 1998 по 20 жовтня 1999, з 21 жовтня 1999 по 21 березня 2001, з 01 березня 2003 по 31 жовтня 2013, з 01 лютого 2022 по 28 лютого 2022 року з 12.06.2024 року.

Тому, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції №Т4ТК-DF2E-1BQE від 06.07.2024 року.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір, в зв`язку з частковим задоволенням позову, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) про визнання протиправним та скасування рішення №44 від 19 червня 2024 (вих.№13293/03-16 від 20 червня 2024 року) та зобов`язання зарахувати періоди роботи (в т.ч. періоди здійснення господарської діяльності як фізична особа-підприємець і догляду за дитиною, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, до 12 років) з 03 вересня 1981 по 19 січня 1983, з 20 січня 1983 по 02 вересня 1988, з 05 вересня 1988 по 03 січня 1994, з 04 січня 1994 по 03 вересня 1998, з 04 вересня 1998 по 20 жовтня 1999, з 21 жовтня 1999 по 27 червня 2002, з 01 березня 2003 по 31 жовтня 2013, з 01 лютого 2022 по 28 лютого 2022 до страхового стажу, призначити пенсію за віком у відповідності до положень абз 2. ч.1 ст.26 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12 червня 2024 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) №44 від 19 червня 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 12.06.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди з 03 вересня 1981 по 19 січня 1983, з 20 січня 1983 по 02 вересня 1988, з 05 вересня 1988 по 03 січня 1994, з 04 січня 1994 по 03 вересня 1998, з 04 вересня 1998 по 20 жовтня 1999, з 21 жовтня 1999 по 21 березня 2001, з 01 березня 2003 по 31 жовтня 2013, з 01 лютого 2022 по 28 лютого 2022 року з 12.06.2024 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, буд.3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов