Справа № 495/6407/24
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6407/24

Номер провадження 2-а/495/49/2024

14 серпня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Боярського О.О. за участю секретаря судових засідань Гасанзаде М.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт суб?єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме постанову N? 4817 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) за частиною другою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Короткий виклад позиції позивача.

Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов?язаний (лейтенант запасу). У жовтні 2022 року Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив про обставини, які надавали йому право на звільнення від призову по мобілізації відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач надав для долучення до матеріалів особової справи N? 12267 копії всіх наявних у нього документів, що посвідчують особу Позивача (свідоцтво про народження від 20.08.1981 серії НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Також Позивач повідомив співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_2 інформацію про дату та місце народження, місце проживання та місце перебування, громадянство, про освіту (серія, номер, дата видачі, заклад освіти, що видав, рівень освіти, професія, галузь знань, спеціальність), про зайнятість (місце роботи, посаду, стаж роботи), номери засобів зв?язку, відомості про сімейний стан та відомості про членів його сім?ї, зокрема, те, що його мати ОСОБА_2 є інвалідом II групи, потребує постійного (безстрокового) стороннього догляду та не здатна до самообслуговування, на підтвердження чого надав копію пенсійного посвідчення 10.01.2005 НОМЕР_5 , висновок ЛКК від 11.03.2022 N? 28.

Також Позивач повідомив інші відомості, зазначені у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року N? 1951-VIII.

Таким чином, станом на 11.10.2022 у ІНФОРМАЦІЯ_2 були наявні всі відомості та військово-облікові документи, необхідні для прийняття рішень відносно Позивача, пов?язаних із мобілізацією (призову, надання відстрочки від призову, звільнення від мобілізації тощо).

Після перевірки облікових даних, вивчення усіх документів, що зберігаються в особовій справі військовозобов?язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв законне та обгрунтоване рішення, згідно з яким Позивач не підлягає призову по мобілізації відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується витягом з протоколу від 11.10.2022 N? 20.

Порушення військовозобов?язаним правил військового обліку виявлено не було, а тому ІНФОРМАЦІЯ_3 у жовтні 2022 року не притягнув Позивача до відповідальності за статтею 210 КУпАП.

У період з 11.10.2022 і до 25.06.2024 облікові дані Позивача не змінювалися, у зв?язку з чим Позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував. Дізнавшись, що 18.05.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби. мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 N? 3633-1X, відповідно до якого громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, Позивач 25.06.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення облікових даних та надав акт встановлення факту здійснення догляду від 28.05.2024 N? 2 на підтвердження права на відстрочку від мобілізації.

25.06.2024 начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_3 склала протокол N? 1253/301 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 210 КУпАП. 26.06.2024 тимчасово виконуючий обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 виніс постанову N? 4817 за справою про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав на Позивача штраф в розмірі 17000 гривень, що еквівалентно однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рух справи у суді.

08.07.2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити його позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, клопотань не подали, про час та місце розгляду повідомлялися шляхом направлення на офіційну електронну адресу ухвали суду про призначення справи до розгляду, в порядку ч.1 ст. 268 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наявних у справі доказів.

Встановлені обставини справи.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов?язаний (лейтенант запасу). У жовтні 2022 року Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив про обставини, які надавали йому право на звільнення від призову по мобілізації відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач надав для долучення до матеріалів особової справи N? 12267 копії всіх наявних у нього документів, що посвідчують особу Позивача (свідоцтво про народження від 20.08.1981 серії НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Також Позивач повідомив співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_2 інформацію про дату та місце народження, місце проживання та місце перебування, громадянство, про освіту (серія, номер, дата видачі, заклад освіти, що видав, рівень освіти, професія, галузь знань, спеціальність), про зайнятість (місце роботи, посаду, стаж роботи), номери засобів зв?язку, відомості про сімейний стан та відомості про членів його сім?ї, зокрема, те, що його мати ОСОБА_2 є інвалідом II групи, потребує постійного (безстрокового) стороннього догляду та не здатна до самообслуговування, на підтвердження чого надав копію пенсійного посвідчення 10.01.2005 НОМЕР_5 , висновок ЛКК від 11.03.2022 N? 28.

Також Позивач повідомив інші відомості, зазначені у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року N? 1951-VIII.

Таким чином, станом на 11.10.2022 у ІНФОРМАЦІЯ_2 були наявні всі відомості та військово-облікові документи, необхідні для прийняття рішень відносно Позивача, пов?язаних із мобілізацією (призову, надання відстрочки від призову, звільнення від мобілізації тощо).

Після перевірки облікових даних, вивчення усіх документів, що зберігаються в особовій справі військовозобов?язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв законне та обгрунтоване рішення, згідно з яким Позивач не підлягає призову по мобілізації відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується витягом з протоколу від 11.10.2022 N? 20.

Порушення військовозобов?язаним правил військового обліку виявлено не було, а тому ІНФОРМАЦІЯ_3 у жовтні 2022 року не притягнув Позивача до відповідальності за статтею 210 КУпАП.

У період з 11.10.2022 і до 25.06.2024 облікові дані Позивача не змінювалися, у зв?язку з чим Позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибував. Дізнавшись, що 18.05.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби. мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 N? 3633-1X, відповідно до якого громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, Позивач 25.06.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення облікових даних та надав акт встановлення факту здійснення догляду від 28.05.2024 N? 2 на підтвердження права на відстрочку від мобілізації.

Судом встановлено, що 25.06.2024 начальник відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_3 склала протокол N? 1253/301 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 210 КУпАП. 26.06.2024 тимчасово виконуючий обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 виніс постанову N? 4817 за справою про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав на Позивача штраф в розмірі 17000 гривень, що еквівалентно однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вищезазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною, а тому підлягає визнанню протиправною та скасування з наступних підстав.

Щодо відсутності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУПАП Позивач не змінював місце проживання, роботу, посаду тощо.

Незмінним є стан здоров?я Позивача. Позивач не викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за мобілізаційними розпорядженнями, повісткою, розпорядженнями тощо) для оновлення заяви про надання відстрочки, визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов?язаних, проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо.

Слід зазначити, що пунктом 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Додаток 2), затверджених постановою КМУ N? 1487 від 30 грудня 2022 р., установлено обов?язок військовозобов?язаного звіряти власні персональні дані з обліковими даними районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не рідше одного разу на п?ять років.

Ані статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтею 38 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», Правилами військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ N? 1487 від 30 грудня 2022 р. (Додаток 2), в особливий період, що діє в Україні з 17 березня 2014 року не передбачено, що військовозобов?язаний повинен звіряти облікові дані не рідше одного року та/або оновлювати заяву про надання відстрочки, наданої на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, Позивач не вчиняв порушення законодавства у сфері військового обліку, а тому відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпаП.

Щодо відсутності доказів адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУПАП.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених визначених статтею 255 цього Кодексу. на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ані в матеріалах справи, ані в протоколі N? 1253/301 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП Відповідач не навів які саме облікові дані змінилися та не були оновлені Позивачем, докази вини Позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП тощо.

Щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУПАП. Диспозиція ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Позивач упродовж 2023 та 2024 років за порушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП не притягувався, а це в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Щодо порушення закону при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення Санкція ч. 2 ст. 210 КУпАП встановлює відповідальність у виді штрафу накладення штрафу від трьохсот до п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 5100 гривень до 8500 гривень. Натомість Відповідач наклав на Позивача штраф у розмірі 17 000 гривень, що вдвічі перевищує максимальний розмір штрафу, установлений санкцією ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Таким чином, тимчасово виконуючий обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_4 порушив приписи ч. 2 ст.19 Конституції України, які зобов?язували його діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо протиправності притягнення до адміністративної відповідальності Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до ч. 1. ст. 27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Приписами ч. 1 ст. 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Отже, відсутність події адміністративного правопорушення, а також відсутність у діях (бездіяльності) Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, незаконне накладення штрафу поза межами санкції ч. 2 ст. 210 КУпАП є безумовною правовою підставою для скасування судом оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідач, усупереч вимогам статей 247, 252, 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надав належної оцінки поясненням Позивача, всебічно, повно і об?єктивно не дослідив усі обставини справи в їх сукупності, а відтак не з?ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення саме ним: чи винний Позивач в його вчиненні та чи підлягає саме адміністративній відповідальності, а тому Відповідач за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, доказів вини Позивача, передбачених статтею 251 КУпАП, безпідставно виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення та незаконно притягнув до адміністративної відповідальності Позивача за ч. 2 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти.

У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення позивачем викладених у оскаржуваній постанові не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови із зазначенням їх у постанові.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята з порушенням наведених вище норм КУпАП, є необґрунтованою і такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт суб?єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме постанову N? 4817 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) за частиною другою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя