Справа № 340/5830/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5830/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (25015, м. Кропивницький, вул. Єгорова Олексія, 25-а, )

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби у прийнятті в ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 31.05.2024 р.;

- зобов`язати Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому в неї декларації про відмову від іноземного громадянства від 31.05.2024 року з урахуванням висновків суду.

Позивач зазначає, що рішенням УДМС від 16.02.2021 року оформлено набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». В зв`язку з цим, вона подала до Генерального консульства РФ в м.Одеса заяву про вихід з громадянства Російської Федерації, сплатила відповідні консульські платежі.

Однак, Рішенням УДМС від 10.05.2023 року скасоване рішення УДМС від 16.02.2021 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. ст. 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 у зв`язку з тим, громадянство України набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 року залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 року, визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 10.05.2023 року про скасування попереднього рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 16.02.2021 року про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». Судом встановлений факт відсутності у позивача можливості з незалежних від неї причин отримати від уповноваженого органу РФ та подати до уповноваженого органу України документ про припинення громадянства РФ, проте вказано, що в силу ч. 5 ст. 8 Закону № 223 5-III вона має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

31.05.2024 року ОСОБА_1 подала декларацію про відмову від іноземного громадянства. Однак декларацію Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби не прийняло, про що повідомило позивача листом від 20.06.2024 року.

Ухвалою від 09.09.2024 року відкрито провадження у справі. Вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

20.09.2024 року до суду надійшов відзив від Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, в якому вказано, що 19.12.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону № 2235-III щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14.12.2021 № 1941-IX (далі - Закон № 1941-IX), яким абзац 13 статті 1 Закону № 2235-Ш викладено у наступній редакції: «незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури». Тому прийняття декларації позивача про його відмову від іноземного громадянства не здійснюється, про що їй було повідомлено листом відповідача від 20.06.2024 № К-105/6.1/3501-24/3501.4/190-24.

З цих підстав відповідач просив у позові відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Монастирище, Монастирищенський район, Черкаська область, громадянка російської федерації, 14.11.2020 року подала на ім`я начальника УДМС України в Кіровоградській області заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

В цей же день, 14.11.2020 року, ОСОБА_1 підписано зобов`язання припинити протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України громадянство російської федерації і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Також позивач зобов`язалась подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт російської федерації до уповноваженого органу цієї держави.

Згідно з рішенням УДМС України в Кіровоградській області від 16.02.2021 року ОСОБА_1 набула громадянство України на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство».

Відповідно до довідки Генерального консульства рф в м. Одеса від 14.02.2022 року ОСОБА_1 були сплачені відповідні консульські платежі та подана заява про вихід з громадянства російської федерації.

На підставі подання головного спеціаліста відділу з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції УДМС у Кіровоградській області від 10.05.2023 року, відповідачем прийнято рішення про скасування рішення УДМС України в Кіровоградській області від 16.02.2021 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Не погоджуючись з таким рішення відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 року визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 10.05.2023 року про скасування попереднього рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 16.02.2021 року про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 року апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області залишено без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 р. в справі № 340/6760/23 залишено без змін.

Апеляційний суд вказав, що оскільки рішенням УДМС від 16 лютого 2021 року оформлено набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», є правильним висновок суду першої інстанції, що датою реєстрації позивача громадянином України є 16 лютого 2021 року, та саме з цієї дати слід обраховувати дворічний строк для подання позивачем заяви про вихід з іноземного громадянства.

В цьому випадку ОСОБА_1 14 лютого 2022 року, тобто в межах дворічного строку з дати реєстрації позивача громадянином України, подано до Генерального консульства РФ в м. Одеса заяву про вихід з громадянства Російської Федерації, сплачені відповідні консульські платежі.

Відтак, позивачем виконане взяте на себе зобов`язання про подання заяви про вихід з громадянства Російської Федерації.

При цьому апеляційний суд вказав, що позивач не має можливості з незалежних від неї причин отримати від уповноваженого органу РФ та подати до уповноваженого органу України документ про припинення громадянства РФ, проте в силу частини п`ятої статті 8 Закону № 2235-ІІІ має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

ОСОБА_1 31.05.2024 року в порядку, визначеному в ч. 5 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», подала декларацію про відмову від іноземного громадянства відповідачеві.

Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби подану декларацію не прийняло, про що повідомило позивача листом від 20.06.2024 року.

У відмові вказано, що 14 грудня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» № 1941-IX, який набрав чинності 19 грудня 2021 року (далі - Закон 1941-IX). Цим Законом актуалізовано окремі положення Закону України «Про громадянство України».

Внесено зміни до статті 1 Закону України «Про громадянство України» в частині наявності незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та виключено як незалежну від особи причину неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) перевищення вартості оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України. Тож з моменту набрання чинності Законом 1941-IX припиняється прийняття декларацій про відмову від іноземного громадянства від осіб, які набули громадянство України, у зв`язку з наявністю вказаної незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства). Тому Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби не прийняло надану позивачем декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство.

Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон України «Про громадянство України»).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про громадянство України» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин):

- громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;

- громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;

- іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

- реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;

- незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Порядок набуття громадянства України визначений розділом ІІ Закону України «Про громадянство України», відповідно до пункту 3 статті 6 якого громадянство України набувається внаслідок прийняття до громадянства.

Умови прийняття до громадянства України визначені статтею 9 Закону України «Про громадянство України», зокрема, частиною першою указаної норми встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

За правилами частини другої статті 9 Закону України «Про громадянство України» умовами прийняття до громадянства України є, зокрема, подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001року № 215 (далі - Порядок № 215).

Порядок розгляду органами міграційної служби заяв і подань з питань громадянства України, рішення за якими приймає Президент України також визначений Порядком № 215.

За правилами пункту 103 Порядку № 215 (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою у червні 2022 року) Державна міграційна служба України, зокрема, перевіряє: відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України.

Пунктом 119 Порядку № 215 передбачено, що особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Редакція пункту 119 Порядку № 215 не змінювалася з 05 червня 2012 року.

Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року № 715 (далі - наказ МВС України №715) затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.

Станом на сьогодні чинний зразок документа під назвою «Декларація про відмову від іноземного громадянства» (форма 45,) затверджений наказом МВС України № 715.

Зміст цього документа викладено наступним чином: «Я, _(прізвище, ім`я, по батькові)_ , _____ (року народження), громадянин(ка) _(назва держави)_ відмовляюся від іноземного громадянства (підданства) _(назва держави)_, у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства)_(назва держави)_,а саме:

1) у мене уповноваженими органами _ (назва держави)_(зазначити дату) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) __ (назва держави)_, проте в установлений її законодавством строк протягом _(назва держави)_ я не отримав (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів__ (назва держави)_ про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала);

2) у мене уповноваженими органами _( назва держави)_ було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) (зазначити дату) , проте протягом двох років я не отримав (зазначити дату) _ (назва держави)_(не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів _( назва держави)_про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено;

3) у законодавстві _(назва держави)_ відсутня процедура припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи;

4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) _( назва держави)_ не здійснюється;

5) вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) _ (назва держави)_ становить, що перевищує половину розміру _(зазначити вартість у гривневому еквіваленті)_мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України.

Станом на _(дата набуття особою громадянства України) розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив_____.

У зв`язку з викладеним вище я зобов`язуюся повернути паспорт громадянина _ (назва держави)_ до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина (підданого) _ (назва держави)_і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави.

Мені_____(прізвище, ім`я, по батькові)_ повідомлено, що в разі невиконання мною цього зобов`язання я втрачу громадянство України на підставі статті 19 Закону України "Про громадянство України" або його буде скасовано на підставі статті 21 цього Закону. Дата: ___ ________________ 20___ року (підпис)».

З 19 грудня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14 грудня 2021 року №1941-IX, яким, зокрема, змінено визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) (далі - Закон № 1941-IX).

Пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1941-IX установлено, що право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства у разі неможливості виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) мають особи, які набули громадянство України у період з 1 січня 2018 року до набрання чинності цим Законом та:

1) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України або які в установленому законодавством України порядку проходили військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт яких припинено (розірвано), та звільнені з військової служби з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» пунктів 1-3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

2) які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України;

3) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу у Збройних Силах України та нагороджені державною нагородою України;

4) є іноземцями з числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

5) які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, що зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань через політичні переконання, що підтверджується документом, передбаченим цим Законом.

Право позивача на подання декларації про відмову від громадянства іноземної держави закріплено положеннями частини п`ятої статті 8 Закону №2235-III, як особи, що набула громадянства України за територіальним походженням.

З аналізу наведеного слідує, що іноземці, які набули статусу громадянина України, зокрема за територіальним походженням та не отримали документа про припинення громадянства (підданства) іноземної держави з незалежних від них причин подають до міграційного органу декларацію про відмову від іноземного громадянства за формою 45, затвердженою Наказом №715 громадянства України за територіальним походженням, що позивачкою і було здійснено.

Суд вважає, що ОСОБА_1 здійснила реальні, визначені законом, намагання припинити громадянство РФ, однак у зв`язку з тим, що дипломатичні представництва чи консульські установи зазначеної країни не проводять свою діяльність на території України, у позивачки не було можливості отримати документ про припинення громадянства зазначеної держави. Дана ситуація, на думку суду, підпадає під врегулювання частиною п`ятою статті 8 Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року №2235-III (далі - Закон №2235-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою встановлено, що іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства. Тому суд вважає, що позивач, подаючи декларацію про відмову від іноземного громадянства, діяла в межах та відповідно до чинного законодавства.

У свою чергу, у законодавстві України відсутнє правове регулювання процедури припинення іноземного громадянства за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між Україною та відповідною державою громадянства такої особи.

Отже, з наведеного слідує, що у зв`язку із розірванням дипломатичних зв`язків між Україною та російською федерацією та призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні, позивачка позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації від дипломатичного представництва чи консульської установи вказаної країни.

У зв`язку із цим, варто наголосити на положеннях частини четвертої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), якими встановлено заборону на відмову в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Так, суд звертає увагу на те, що відсутність у чинному законодавстві України альтернатив або відповідного правового механізму вирішення подібних спірних правовідносин нівелює реалізацію права особи на оформлення припинення громадянства іноземної держави з огляду на неможливість де-факто ним скористатися, незважаючи на його проголошення де-юре, та не може бути підставою для відмови у захисті такого права загальними засобами, передбаченими Законом № 2235.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що у спірному випадку неотримання позивачкою документа про припинення громадянства російської федерації відбулося з незалежних від неї причин. З огляду на це відповідно до приписів частини п`ятої статті 8 Закону № 2235 позивач має право на подання декларації про відмову від іноземного громадянства, а відтак, оскаржувана відома відповідача є неправомірною.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

Згідно з частиною 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду, в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 15.08.2024 року, а тому дана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби у прийнятті в ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 31 травня 2024 року, надану листом від 20 червня 2024 року №К-105/6.1/3501-24/3501.4/190-24.

Зобов`язати Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби повторно розглянути заяву ОСОБА_1 31 травня 2024 року та декларацію про відмову від іноземного громадянства від 31 травня 2024 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби ().

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 вересня 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА