Справа № 320/3036/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року № 320/3036/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ у Київській області, відповідач-2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №16 від 12.08.2022;

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Київській області №16 від 28.11.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити позивачу з 03.08.2022 пенсію на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, щовідповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні державної пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Зазначає, що з 09.02.1987 по 03.07.1990 працював токарем в ВАТ «Кагарлицьке АПТ-23255», де в періоди з 01.06.1988 по 30.06.1988, з 01.07.1988 по 31.07.1988 та з 01.08.1988. по 31.08.1988 був відряджений у м. Іванків ДСУ-39, звідки їздив на роботу в 30-ти кілометрову зону відчуження по будівництву автошляху ЧАЕС-Славутич, за що отримував підвищену зарплату, тобто роботи пов`язані з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС.

Стверджує, що у вказаний період позивач безпосередньо виконував роботи пов`язані з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС в м. Чорнобиль, що підтверджується копією посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» у 1988 «категорія 3».

Проте відповідачі протиправно відмовили у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, оскільки відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), не надані будь-які первинні документи про роботу в зоні відчуження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Відповідач-1 та відповідач-2 у поданих відзивах проти позовних вимог заперечили, зазначивши, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Стверджують, що позивачу відмовлено в задоволенні його заяви у зв`язку з неподанням відповідних документів згідно підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 .

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 23.12.1992.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 (сторінки 4-7, записи 5-9) позивач з 09.02.1987 по 03.07.1990 працював токарем в ВАТ «Кагарлицьке АПТ-23255» м. Кагарлик. 19.01.1990 підприємство змінило назву на ВАТ «Кагарлицьке АТП-13255».

Як вбачається з матеріалів справи позивач, під час роботи на підприємстві, зокрема, в періоди з 01.06.1988 по 30.06.1988, з 01.07.1988 по 31.07.1988 та з 01.08.1988 по 31.08.1988 був відряджений у м. Іванків ДСУ-39 (місце стоянки та відпочинку) звідки їздив на роботу в 30-ти кілометрову зону відчуження по будівництву автошляху ЧАЕС-Славутич, за що отримував підвищену зарплату, зокрема:

- з 06.06.1988 по 18.06.1988 - 12 к.д. позивач отримав 489,90 крб., що підтверджується випискою із наказу №110-ком від 01.06.1988, довідкою та даними особового рахунку за червень 1988;

- з 04.07.1988 по 16.07.1988 - 12 к.д. позивач отримав 323,82 крб., що підтверджується випискою із наказу №135-ком від 01.07.1988, довідкою та даними особового рахунку за липень 1988;

- з 01.08.1988 по 12.08.1988 - 11 к.д. позивач отримав 221,30 крб., що підтверджується випискою із наказу №157-ком від 01.08.1988, довідкою та даними особового рахунку за серпень 1988.

Таким чином, загальна кількість робочих днів позивача у 30-ти кілометровій зоні відчуження склала 35 календарних дні.

03.08.2022 позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Згідно розписки-повідомлення від 03.08.2022 до вказаної заяви позивач надав разом із посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 наступні документи:

- довідка Кагарлицького АТП 13255 від 14.10.1992 №234 про підвищену оплату праці в зоні відчуження;

- довідка Кагарлицького АТП 13255 від 03.04.1998 №338 про підвищену оплату праці за роботу в зоні відчуження;

- довідка Кагарлицького АТП 13255 від 03.04.1998 №8;

- витяг з наказу №110-ком від 01.06.1988;

- довідку про підтвердження роботи на будівництві автошляху ЧАЕС-Славутич у період 06-18.06.1988;

- особовий рахунок за червень 1988;

- витяг з наказу №135-ком від 01.07.1988;

- довідка про підтвердження роботи на будівництві автошляху ЧАЕС-Славутичу період 04-16.07.1988;

- особовий рахунок за липень 1988;

- витяг з наказу № 157-ком від 01.08.1988;

- особовий рахунок за серпень 1988;

- довідку про підтвердження роботи на будівництві автошляху ЧАЕС-Славутичу період 01-12.08.1988;

- табель обліку робочого часу за травень-червень 1988.

Вказані вище документи були надані позивачу Департаментом соціального захисту населення Київської обласної військової адміністрації листом від 14.07.2022 № 3441/36.01/36.06.01-2022 (копія в матеріалах справи).

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (відповідач-1) №16 від 12.08.2022 позивачу відмовлено у призначені пенсії.

Підставою для відмови в призначенні пенсії зазначено підпункт 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1, відповідно до якого позивачем не надана довідка за формою №122 або довідка архівної установи, що підтверджує необхідні відомості, інші сканкопїї документів надано в копіях, що суперечить вимогам чинного законодавства, тому законні підстави для призначення пенсії відсутні.

15.09.2022 позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної військової адміністрації із заявою щодо надання оригіналів документів стосовно визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Листом-відповіддю від 30.09.2022 № Г.2971.2022.364 Департамент соціального захисту населення Київської обласної військової адміністрації повідомив про неможливість надати оригінали первинних документів, оскільки вони в матеріалах особової справи позивача містяться у формі копій або витягів і слугували вони виключно підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі відповідного посвідчення, а тому мають термін зберігання 75 років, і їх зберігання забезпечує департамент відповідно до наданих повноважень. Також у вказаному листі позивачу повідомлено, що документи Кагарлицького АТП 13255, у складі якого позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебувають на зберіганні Трудового архіву Кагарлицького району.

На звернення до КП Кагарлицької міської ради «Трудовий архів» позивач отримав довідку ВАТ «Кагарлицьке АТП 13255» від 20.09.2012, яка підтверджує, що шифр №43 в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати працівникам підприємства, є підвищена заробітна плата відповідно до постанови Кабінету Міністрів та Укрпрофради №207 від 10.06.1986 за роботу в 30-ти кілометровій зоні відчуження, а також особові рахунки за червень, липень, серпень 1988р. про нарахування позивачу підвищеної заробітної плати.

З урахуванням додатково отриманих документів позивач 17.11.2022 повторно звернувся до ГУ ПФУ у Київській області з заявою про призначення пенсії, що підтверджується відповідною розпискою-повідомленням від 17.11.2022.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області №16 від 28.11.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, оскільки відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 не надані будь-які первинні документи про роботу в зоні відчуження.

Не погоджуючись з такими діями позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. (стаття 3 Конституції України)

За змістом статті 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Отже, виходячи зі статті 16 Основного Закону України, обов`язок держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу зумовлює надання особливого статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Закон № 796-XII спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Так, згідно статтею 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 55 Закон № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до пп 5 п. 2.1 якого до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

В силу вимог частини третьої статті 65 Закону № 796-XII посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Законом №796-ХІІ).

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

В пункті 10 вказаного Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 № 21-1048во06 та від 04.09.2015 № 690/23/15-а.

Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїх постанова від 27.02.2018 у справі №344/9789/17 та від 22.03.2018 у справі № 588/538/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 23.12.1992.

Отже позивач брав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Тобто наведені документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2019 у справі № 530/491/17, а також у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 826/14840/18.

Отже, матеріали справи свідчать, що позивач, звертаючись до пенсійного органу з відповідною заявою, виконав приписи чинного законодавства, та він має посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 3 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджує ту обставину, що ОСОБА_2 участь в ліквідації аварії в м. Прип`ять та м. Чорнобиль, з огляду на що, у позивача наявне право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Посилання відповідача-1 та відповідача-2 в оскаржуваних рішеннях на відсутність певних первинних документів, не може бути підставою для позбавлення позивача права на належне пенсійне забезпечення.

Посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Враховуючи, що перший раз із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу 03.08.2022, саме з цієї дати його права підлягають відновленню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 3220,80 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 3220,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 та відповідача-2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №16 від 12.08.2022 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у призначенні пенсії.

3. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Київській області №16 від 28.11.2022 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дати звернення за її призначенням, а саме з 03.08.2022.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 1 610,40 грн. (одна тисяча шістсот десять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10; ).

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 1 610,40 грн. (одна тисяча шістсот десять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.