Справа № 340/1756/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 340/1756/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року (суддя Казанчук Г.П.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

До Кіровоградського окружного адміністративного суду 23.03.2024 надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 09.11.2022 по 14.11.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 09.11.2022 по 14.11.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності відповідно до абзац 4 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, за втрату працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця в розмірі 15 %; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачеві одноразову грошову допомогу в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, відповідно до абзацу 4 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, за втрату працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця в розмірі 15 %.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

Згідно з ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення з відповідними позовними вимогами, а також надати документальні докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду, позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначив, що він має право звернутись в будь-який час до відповідача з заявою щодо виплати грошового забезпечення, після чого у нього є 6 місяців після надання відповіді, про що наголошено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 у справі № 260/3564/22. Також зазначив, що позивача звільнено з військової служби згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 15.12.2023 № 293.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені в клопотанні обставини не свідчать про поважність причин пропуску до суду з даним позовом, адже згідно з наказом Військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2023 № 228 позивача виключено зі списків особового складу частини, знято з всіх видів забезпечення видано грошовий, речовий та продовольчий атестати, а наказом Військової частини НОМЕР_2 від 15.12.2023 № 293 звільнений з військової служби. З даним позовом до суду позивач звернувся 23.06.2024, тобто звернення до суду відбулось після спливу більш як сім місяців з дня виключення його з особового складу в/ч НОМЕР_1 та за спливу трьох місяців після звільнення його з в/ч НОМЕР_2 . Також суд послався на помилковість доводів позивача, що строк на звернення до суду з даним позовом є необмеженим, пославшись на актуальні правові позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з названою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Також просить застосувати висновки Третього апеляційного адміністративного суду в справі № 340/3284/24.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що факт пропуску строку звернення до суду з даним позовом є доведеним.

Насамперед, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що в даній справі не можуть бути застосовані висновки Третього апеляційного адміністративного суду в справі № 340/3284/24, адже останні є суто суб`єктивними, пов`язаними обставинами конкретної справи та особою позивача, яка є матір`ю двох синів, один з яких є загиблим, а другий отримав тяжке поранення.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам сторін та встановленим обставинам даної справи, колегія суддів зазначає, що позивач помилково посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду в справі № 260/3564/22, адже останні зроблені в інших правовідносинах та ґрунтуються на нормах законодавства, які на момент виникнення спірних правовідносин втратили чинність.

В свою чергу, висновки суду першої інстанції щодо обмеження права позивача на звернення до суду з даним позовом обмежується трьома місяцями з моменту звільнення зі служби, що також підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 року в справі № 990/156/23.

Суд апеляційної зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що 19 липня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX.

Вказаним Законом, зокрема, внесені зміни до Кодексу законів про працю України, назву, частини першу та другу статті 233 викладено в такій редакції:

«Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, починаючи з 20 липня 2022 року (наступного дня після набрання чинності вказаних змін), працівник може звернутися з заявою про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Разом з цим, здійснивши системний аналіз статті 233 КЗпПУ, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що законодавець не обмежив будь-яким строком право на звернення з відповідним позовом особу, яка продовжує працювати в органі, з яким виник спір.

Так, якщо частиною 2 статті 233 КЗпПУ прямо встановлено кінцевий термін щодо права звернення особи з позовною заявою про виплату всіх належних сум заробітної плати/грошового забезпечення протягом трьох місяців з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, є абсолютно логічним висновок про наявність у працівника права звернення до суду з вимогами щодо нарахування та виплати належних сум протягом всього періоду проходження служби до звільнення.

Сторонами даної справи не оскаржується, що позивач був звільнений зі служби в ЗСУ лише 15.12.2023 на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 293.

Отже, строк на звернення з даним позовом до суду має обраховуватися з наступного дня після звільнення ОСОБА_1 зі служби в Збройних Силах України 16.12.2023, та сплинув, відповідно, 18.03.2024 (з урахуванням припадання тримісячного строку на вихідний день), що залишено поза увагою суду першої інстанції.

При цьому незрозумілими є доводи суду першої інстанції, викладені в мотивувальній частині ухвали, що з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 23.06.2024, адже з матеріалів справи чітко вбачається, що позовна заява в справі № 340/1756/24 була подана до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» 23.03.2024.

Відтак, строк пропуску звернення до суду з даним позовом складає 4 дні.

За висновком суду апеляційної інстанції, такий строк не є тривалим, який свідчить про явне зловживання позивачем наданими процесуальними правами. Також підлягає врахуванню та обставина, що позивач намагався вирішити спір в позасудовому порядку, звернувшись 31.12.2023 до відповідача з заявою щодо виплати спірних сум. Тобто, позивач діяв сумлінно, не зловживаючи наданим законом правом, а тому 4-денний пропуск строку звернення до суду з даним позовом підлягає поновленню з метою допуску особи, яка захищала незалежність України, до суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для правильного вирішення питання щодо поновлення строку звернення до суду з даним позовом, що призвело до постановлення невірної ухвали, яка підлягає з направленням справи до суду першої інстанції для поновлення строку звернення до суду та розгляду позовної заяви ОСОБА_1 по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року в адміністративній справі № 340/1756/24 скасувати.

Справу направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з 24 вересня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 24 вересня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров