Справа № 552/6612/24
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6612/24
Провадження № 2-а/552/54/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

26.09.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Леоненка О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

перекладача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом Київського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача до ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування.

Позовна заява обґрунтована тим, що 26.09.2024 працівниками Київського відділу у м. Полтаві Управління ДМС у Полтавській області виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не виконав рішення суду про примусове повернення до країни походження.

В своїй позовній заяві позивач просив затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.09.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представники Київського районного відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, виявив бажання якнайскоріше виїхати за межі України.

Заслухавши пояснення учасників, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 26.09.2024 працівниками Київського відділу у м. Полтаві Управління ДМС у Полтавській області виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є уродженцем Республіки Узбекистан, останнього разу прибув в Україну 16.04.2022 через КПП «Маяки-Удобне» по паспорту громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 , виданому 22.11.2021, строком дії до 21.11.2031, який на даний час у іноземця відсутній.

Згідно бази даних ЄІАС УМП громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 26.01.2022 документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 (підстава видачі працевлаштування, орган видачі 4801 (Управління ДМС у Миколаївській області)).

Згідно з відомостями з баз даних ЄІАС УМП та Підсистеми «Адміністративні правопорушення» ЄІАС УМП встановлено, що 14.03.2023 Заводським відділом у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області вказаного іноземного громадянина притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення передбаченого ст. 203-1 КУпАП, а саме умисне невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну, який змінив прізвище з ОСОБА_6 . (протокол ПР МДН 004862, постанова про накладення адміністративного стягнення ПН МДН 004853). Штраф особою не сплачений.

Встановлено, що 14.03.2023 Заводським відділом у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняте рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано його залишити територію України у термін до 19.03.2023.

28.04.2023 ГУ ДМС у Дніпропетровській області, в зв`язку з невиконанням іноземцем майнових зобов`язань перед державою, керуючись ч.1 ст. 13 Закону, відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняте рішення про заборону в`їзду в Україну строком на 3 роки, яке обґрунтовано тим, що Заводським відділом у м. Кам`янському доведено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередньо перебував на території України за документами на ім`я ОСОБА_7 , паспорт НОМЕР_3 .

03.04.2021 Заводським відділом у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області виявлено та притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП, а саме проживання без документів та ухилення від виїзду з України (протокол ПР МДН 001525, постанова ПН МДН 001524).

03.04.2021 Заводським відділом у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняте рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано його залишити територію України у термін до 01.05.2021. Вказане рішення іноземець не виконав.

09.09.2021 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (справа № 208/7823/21) прийняте рішення про примусове видворення за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з затриманням та поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (далі ПТПІ) строком на 2 місяці з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Того ж дня відповідач був затриманий працівниками Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (протокол про адміністративне затримання № МДН 000034) за частиною 2 ст. 263 КУпАП та переданий з актом приймання-передавання до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

21.09.2021 громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнений з ІНФОРМАЦІЯ_4 та 22.09.2021 видворений за межі території держави.

23.09.2021 ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняте рішення про заборону в`їзду в Україну строком на 5 років до 23.09.2026.

Отже, є обґрунтованим твердження позивача про те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ухилився від виконання рішення про заборону в`їзду в Україну.

Відповідно до положень ч. 5, ч. 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон), ч. 1 п. 1.6 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 р. за № 806/21119 (у редакції наказу МВС України, СБУ від 22.01.2018 №38/77) (далі Інструкція) іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно відомостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» вказаний іноземець рішення про примусове повернення не виконав, та станом на 26.09.2024 безпідставно проживає на території України.

26.09.2024 посадовими особами Київського відділу у м. Полтаві УДМС у Полтавській області громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 203 КУпАП.

26.09.2024 Київським відділом у м. Полтаві УДМС у Полтавській області, у відповідності до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийняте рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд приходить до висновку, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , допустив порушення вимог підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 №150, а саме не виїхав за межі України в установлений законодавством строк та пункт 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», згідно якого іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно дотримуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виконав рішення Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.03.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни у термін, передбачений для добровільного виконання рішення про примусове повернення (до 19.03.2023), що є порушенням ч. 3 ст.26 Закону.

Оскільки відповідач не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни, не має власного житла, офіційного джерела доходів, змінив попереднє прізвище з метою приховування факту прийняття відносно нього рішення про заборону в`їзду в Україну, в позивача достатньо підстав вважати, що відповідач в подальшому ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

На підставі положень ч. 5, ч. 6 ст. 26 Закону, ч. 1 п. 1.6 Інструкції, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно частини першої статті 30 Закону, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до частини 5 ст.30 Закону рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, крім рішень, прийнятих органами охорони державного кордону, що виконуються такими органами. Контроль за правильністю і своєчасністю виконання рішення про примусове видворення здійснює орган, який прийняв таке рішення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Враховуючи, що відповідач добровільно не виконав рішення про примусове повернення, підстави для перебування в Україні відсутні, постійного місця проживання не має, без роботи та джерела доходів, не має достатнього фінансового забезпечення для проживання в Україні та для виїзду за межі України, є всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його видворення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Київського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Київський РВ у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, місцезнаходження м. Полтава, пров. Шкільний, буд. 6

відповідач Носіров/ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Повний текст рішення складено 26.09.2024.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко