Справа № 620/8186/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м.Чернігів Справа № 620/8186/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та просить наступне.

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 30.04.2024 за № 18 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з 02.04.1990 по 26.11.1990 в колгоспі Україна на цегельному заводі і з 30.10.1992 по 30.05.1998 р. в СФГ «Луч» та призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05 травня 2024 року.

Ухвалою судді від 13.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місяць до досягнення пенсійного віку, звернувся до відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності документи були розглянуті ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 12.04.2024 року в зв`язку з недостатністю страхового стажу.

23 квітня 2024 року позивач повторно з додатковими документами звернувся до відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком, що підтверджується заявою та розпискою-повідомленням від 23.04.2024 року.

За результатом розгляду заяви був отриманий лист відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області № 2500-0208-8/31739 від 06.05.2024 року, в якому позивачу було повідомлено про те що прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії згідно поданої заяви від 23 квітня 2024 року.

До листа додано рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії за віком № 18 від 30.04.2024 року, який розглянув заяву за принципом екстериторіальності.

У рішенні зазначено, що для виходу на пенсію за віком позивачу необхідно мати стаж 31 рік, на томість його стаж, за обрахунком відповідача, становить 30 років 03 місяці 01 день. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 в СФГ «Луч» з 30.10.1992 по 30.05.1998 в зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків.

Крім того, відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи в колгоспі «Україна» на цегельному заводі з 02.04.1990 по 26.11.1990 року, що підтверджується формою PC-право, в якій вказаний період роботи відсутній.

Отже, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» винесено рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком.

Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІПро пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІУПро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV).

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4ст.24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема, частиною першої та другої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном (пункт 20 Порядку № 637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 25.08.1980 в період з 30.10.1992 по 30.05.1998 убачається, що він працював на посаді голови фермерського господарства «Луч».

Крім того, архівною довідкою № К-257 від 23.04.2024 року підтверджується, що згідно розпорядження представника Президента України у Щорському районі Чернігівської області від 30.11.1992 року «Про реєстрацію селянських (фермерських) господарств» було зареєстроване селянське (фермерське) господарство «Луч», «яке розташоване на території Туринської сільської Ради народних депутатів, за адресою: с. Ількуча Щорського району Чернігівської області. Голова господарства - ОСОБА_1 ; член господарства - ОСОБА_2 ». Відповідно до розпорядження голови Щорської (Сновської) районної державної адміністрації Чернігівської області від 21 вересня 1998 року № 302 була припинена діяльність селянського фермерського господарства «Луч» (голова господарства - ОСОБА_1 ).

Відповідно до ст. 18 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» джерелами формування Державного реєстру є відомості, що надходять до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; платників єдиного внеску; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад; органів доходів і зборів та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску; інших джерел, передбачених законодавством.

Тобто, саме органи Пенсійного фонду України (у період здійснення ними цих повноважень) повинні забезпечити належне формування та ведення Реєстру застрахованих осіб, є володільцями цих даних, зокрема і про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Роботодавці повинні сприяти у цьому шляхом подання відомостей про застраховану особу до Пенсійного фонду.

Отже, відсутність відомостей в даних індивідуальної відомості про застраховану особу, не може бути підставою для обмеження моїх прав на оформлення пенсії за віком, за умови підтвердження стажу записами у трудовій книжці.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що рішення, в частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду з 30.10.1992 по 30.05.1998 року є протиправним та прийнятим з надмірним формалізмом.

Щодо не зарахованого відповідачем до страхового стажу позивача періоду роботи в колгоспі з 02.04.1990 по 26.11.1990 року, суд зазначає наступне.

Записами трудової книжки НОМЕР_1 від 25.08.1980 підтверджується, що в період з 02.04.1990 по 26.11.1990 позивач працював в колгоспі Україна на цегляному заводі.

В архівній довідці № К-258 від 23.04.2024 року вказано, що в архівних документах колгоспу «Україна» с. Гірськ за 1990 рік є рішення про затвердження трудових угод на виконання робіт, однак прізвища з ким укладалися трудові угоди не зазначено.

Крім того, в місцевій газеті «Промінь жовтня» за 15 вересня 1990 року було надруковано статтю про те, що позивач був бригадиром працівників, які виготовляли у с. Гірськ цеглу на колгоспному цегельному заводі.

Отже, та обставина, що позивач дійсно працював з 02.04.1990 по 26.11.1990 в колгоспному цегельному заводі підтверджується записами в його трудовій книжці, в якій відображені факти пов`язані з прийняттям на роботу та звільненням, зазначено номери наказів на підставі яких внесено відповідні записи.

Верховний Суд у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018 вказав, що на особу не може перекладались тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 30.04.2024 за № 18 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню.

Від так слід зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з 02.04.1990 по 26.11.1990 в колгоспі Україна на цегельному заводі і з 30.10.1992 по 30.05.1998 р. в СФГ «Луч» та призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05 травня 2024 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову повністю, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, 25009) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 30.04.2024 за № 18 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з 02.04.1990 по 26.11.1990 в колгоспі Україна на цегельному заводі і з 30.10.1992 по 30.05.1998 р. в СФГ «Луч» та призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05 травня 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ