Справа № 500/4033/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4033/24

26 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , підприємець, позивач) через представника - адвоката Гірник Оксану Олегівну звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.06.2024 №5, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість (далі - ПДВ) із вироблених в Україні товарів на суму 58348,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що контролюючим органом проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2023.

За результатами перевірки складено акт від 05.06.2024 №6962/19-00-24-05/, яким встановлено ряд порушень, серед яких недотримання пункту 198.5 статті 198 пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (далі ПК України), внаслідок чого знижено суму ПДВ за лютий 2022 року на 46678 грн. Зокрема, контролюючий орган прийшов до висновку, що придбаний позивачем транспортний засіб зареєстровано на фізичну особу, а тому, враховуючи вимоги статті 325 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), така обставина не дає можливості вважати майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними фондами фізичної особи - підприємця та відповідно не надає права на формування податкового кредиту з ПДВ.

За висновками акта перевірки по цьому порушенню ГУ ДПС у Тернопільській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.06.2024 форми "Р" №5, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 58348,00 грн, з яких 11670,00 грн сума нарахованих штрафних санкцій.

Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням та вважає безпідставними доводи відповідача про те, що факт реєстрації автомобіля на фізичну особу, а не на фізичну особу підприємця, позбавляє останнього права на формування податкового кредиту за реально здійсненою господарською операцією з придбання такого транспортного засобу.

Вказує, що ним як фізичною особою-підприємцем був придбаний транспортний засіб з метою використання у господарській діяльності, що підтверджується висновками акта перевірки. За даною господарською операцією податок на додану вартість був включений до складу податкового кредиту.

Транспортний засіб був зареєстрований за позивачем як за фізичною особою відповідно до пункту 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388), який передбачає, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами. Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Неможливість державної реєстрації транспортних засобів за фізичними особами - підприємцями не позбавляє права таких осіб на визначення податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях з придбання транспортних засобів, якщо були дотримані умови його визначення, встановлені ПК України. Чинним законодавством не передбачено порядку реєстрації (зазначення в технічному паспорті) транспортного засобу на фізичну особу-підприємця. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.06.2024 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, у строк визначений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Одночасно цією ухвалою зобов`язано позивача у строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду читабельні та належної якості документи, долучені до позову (ті, що оформлені з фотокопій документів), а також докази на підтвердження придбання транспортних засобів саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та використання у господарській діяльності з письмовими поясненнями на якій системі оподаткування перебував позивач протягом 2020-2022 років, як обліковував позивач у бухгалтерському обліку придбаний транспортний засіб чи нараховувалася амортизація; якщо окремий облік основних засобів позивачем не вівся, то чи зазначалася позивачем у податковій звітності за наслідками здійснення господарської діяльності амортизація основних засобів і чи відносилася така амортизація до придбаного транспортного засобу, за наслідками придбання яких позивачем віднесено суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

У строк, встановлений судом, від позивача (його представника) жодних документів не надходило до суду.

У строк, визначений судом, відповідачем подано відзив на позовну заяву. Відповідач позовних вимог не визнає та зазначає, що проведеною документальною плановою виїзною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено, що в лютому 2020 року він придбав у ТОВ «Екомоторс» автомобіль Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В VIN загальною вартістю 724167,00 грн, у тому числі ПДВ 120694,50 грн. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В від 07.02.2020 власником даного автомобіля в графі «Прізвище або організація» зазначено громадянина ОСОБА_1 .

Даний автомобіль був реалізований згідно з податковою накладною №5 від 13.02.2022 на загальну вартість 433181 грн, у тому числі ПДВ 72196,83 грн.

Позивач, який включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по податкових накладних з придбання транспортного засобу, був зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання по цій операції, що не є господарською діяльністю платника податків, оскільки відсутні докази подальшого використання придбаного транспортного засобу в господарській діяльності.

Відповідно до ПК України підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. Однак, включення до складу витрат, пов`язаних з провадженням господарської діяльності, амортизаційних відрахувань на такі основні засоби як легкові автомобілі, не передбачено законодавством.

Крім того, проведеною перевіркою встановлено не складення податкових накладних на операції, зазначені в акті перевірки, а саме: на різницю між ціною придбання та ціною продажу автомобіля Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В VIN № НОМЕР_1 .

Отже, ФОП ОСОБА_1 порушено пункт 201.10 статті 201 ПК України, а саме: не складення та не реєстрація податкових накладних за лютий 2022 року (сума ПДВ 46678 грн).

Відповідач вважає нарахування суми грошового зобов`язання у розмірі 46678,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 11670,00 грн згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 20.06.2024 №5 правомірним, просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.26-28).

Ознайомившись з заявами по суті справи та поданими учасниками справи доказами, суд постановив ухвалу від 13.09.2024 про призначення справи до розгляду у відкритому судовому засідання на 19.09.2024 та викликав сторін (їх представників) до суду.

Одночасно суд цією ухвалою повторно зобов`язав позивача до судового засідання надати до суду читабельні та належної якості документи, долучені до позову (ті, що оформлені з фотокопій документів), а також докази на підтвердження використання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 транспортного засобу FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В у господарській діяльності та пояснення щодо відображення операцій з придбання цього автомобіля у лютому 2020 року та його реалізації у лютому 2022 року в бухгалтерському та податковому обліку; зобов`язав відповідача до судового засідання надати до суду належну та читабельну копію акта перевірки, розрахунок штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.06.2024 №5 та пояснення щодо відображення операцій з придбання транспортного засобу FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В у лютому 2020 року та його реалізації у лютому 2022 року в бухгалтерському та податковому обліку ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.09.2024 продовжено строк розгляду адміністративної справи не більше як на 30 /тридцять/ днів.

У судове засідання 19.09.2024 позивач та його представник не прибули, жодних пояснень та доказів, що витребовувалися ухвалою суду від 13.09.2024, не надали.

Суд проводив розгляд за відсутності позивача та його представника.

У судовому засіданні 19.09.2024 представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 19.09.2024 за клопотанням представник ГУ ДПС у Тернопільській області був допитаний свідок головний державний інспектор відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Тернопільській області Тереба І.П., який проводив перевірку ФОП ОСОБА_1 про відомі йому обставини справи.

Свідок надав показання, зазначивши, що донарахування ПДВ пов`язане з неправильним визначенням податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 у лютому 2022 року. Встановлене перевіркою порушення стосується купівлі-продажу транспортного засобу, стосовно якого відсутні відомості про використання у підприємницькій діяльності.

ОСОБА_2 пояснив, що підприємець у лютому 2020 року придбав транспортний засіб FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В. По цій операції до складу податкового кредиту включив суму ПДВ по податкових накладних з придбання транспортного засобу, а саме 120694,59 грн. ПК України дозволяє включати до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ при придбані товарів незалежно від їх використання у господарській діяльності платником податків.

У подальшому у лютому 2022 року позивач реалізував автомобіль, по цій операції суму ПДВ 72196,83 грн включив до податкових зобов`язань.

Під час перевірки ФОП ОСОБА_1 не надав жодних документів бухгалтерського обліку на підтвердження використання майна (автомобіля) у підприємницькій діяльності, а тому за умови включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних з придбання транспортного засобу, він був зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання по операції, що не є господарською діяльністю платника податків. Оскільки підприємець нарахував ПДВ лише на 72196,83 грн (на суму продажу), то контролюючим органом донараховано різницю на суму ПДВ, яка включалася до податкового кредиту при придбанні, а також враховано, що підприємцем складена податкова накладна на перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 ПК України, над фактичною ціною (ПДВ 1819,87 грн).

Свідок також пояснив, що ФОП ОСОБА_1 займається оптовою торгівлею хімічними продуктами, а легковий транспортний засіб не обладнаний та не призначений для перевезення такого специфічного товару. При цьому вважає, що використання цього автомобіля в інших цілях (ніж перевезення товару в межах підприємницької діяльності) мало б бути підтверджено відповідними доказами такими як: наказ про введення транспортного засобу в експлуатацію, акт прийняття транспортного засобу в експлуатацію, шляхові листи, авансові звіти, витрати на обслуговування транспортного засобу, накази на відрядження тощо.

У судовому засіданні 19.09.2024 оголошено перерву та зобов`язано учасників справи подати додаткові пояснення та докази до 14:00 год 25.092024, зокрема від позивача суд втретє витребував докази на підтвердження використання ним як фізичною особою-підприємцем транспортного засобу FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В у господарській діяльності за період з лютого 2020 року по лютий 2022 року (як-от: шляхові листи, авансові звіти до відряджень, накази, акти, докази на підтвердження витрат підприємця на обслуговування транспортного засобу тощо).

24.09.2024 до суду надійшли додаткові докази та пояснення від ГУ ДПС у Тернопільській області. Відповідач зазначив, що по господарській операції з придбання транспортного засобу загальною вартістю 724167,00 грн позивачем сума ПДВ 120694,50 грн включена до складу податкового кредиту у декларації по ПДВ за лютий 2020 року. У подальшому цей транспортний засіб був реалізований згідно з податковою накладною № 5 від 13.02.2022 на суму 433181,00 грн, у тому числі ПДВ 72196,83 грн. Крім цього, позивачем складена податкова накладна на перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 ПК України, над фактичною ціною постачання № 6 від 28.02.2022 на суму 10919,24 грн, у тому числі ПДВ 1819,87 грн.

Загальна сума ПДВ, яка була включена до податкового зобов`язання від реалізації даного автомобіля складає 74016,70 грн і відображена в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 28.04.2022. Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 було встановлено їх заниження на суму 46678,00 грн за лютий 2022 року (120694,50 грн - 74016,70 грн).

Також представник відповідача зазначив, що позивачу під час перевірки направлявся лист від 07.05.2024 про надання документів для перевірки, де, серед іншого, вказувалось на необхідність надання документів за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, зокрема, підтверджуючих документів щодо використання запчастин, палива дизельного (шляхові листи, акти списання, товаротранспортні накладні тощо). Даний лист було отримано позивачем під розписку 09.05.2024, проте підтверджуючих документів використання даного транспортного засобу в господарській діяльності (шляхові листи, акти списання запчастин та паливо-мастильних матеріалів, товаротранспортні накладні та ін.) в ході перевірки платником не було надано. Письмові пояснення щодо зазначених порушень ФОП ОСОБА_1 теж не надавалися.

Додатково представник ГУ ДПС у Тернопільській області звернув увагу на висновки Верховного Суду щодо недопустимості урахування у судовому процесі тих доказів, які не були надані попередньо контролюючому органу під час перевірки (а.с.114-117).

26.09.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

26.09.2024, з пропуском строку, встановленого судом для подання доказів, до суду від представника позивача надійшли додаткові поясненням з доказами. У поясненнях представник позивача зазначила таке: «У позовній заяві позивач покликається на ту обставину, що оскільки автомобіль FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В VIN № НОМЕР_2 використовувався останнім в оподатковуваних операціях пов`язаних з господарською діяльністю, а саме поїздки на ділові зустрічі з клієнтами, партнерами тощо. В процесі такого використання транспортного засобу дорожні листи чи товаро-транспортні накладні не оформлялися. Протягом 2020-2022 років ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування. Оплата за придбання ТЗ була здійснена з поточного рахунку ФОП ОСОБА_1 , останнім також здійснено реєстрацію податкових накладних. Основні засоби, у тому числі спірний автомобіль, обліковувалися на 10 рахунку бухгалтерського обліку, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями цього рахунку. Амортизація також нараховувалася, що відображено у відомостях амортизації, котрі також долучаємо до пояснень. Амортизаційні відрахування автомобіля FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В у витрати не включалася, оскільки такі не входять до вичерпного переліку витрат ФОП, який перебуває на загальній системі оподаткування» (а.с.133-156).

26.09.2024 представник відповідача подала до суду клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження. Стосовно додатково поданих пояснень представника позивача зазначила, що нарахування амортизації не свідчить про використання транспортного засобу в межах господарської діяльності підприємця, позаяк за нормами підпункту 177.4.6 пункту 177.4 статті 174 ПК України легкові автомобілі не підлягають амортизації. Жодних підтверджуючих документів використання транспортного засобу в господарській діяльності позивачем не надано ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи у суді. (а.с.158).

Враховуючи подані сторонами клопотання та враховуючи положення статті 194 КАС України, суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні 19.09.2024, допитавши свідка, дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстрований з 04.05.2005 як фізична особа-підприємець; основним видом діяльності є оптова торгівля хімічними продуктами, про що свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; позивач перебуває на загальній системі оподаткування, є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом №031 з Реєстру платників податку на додану (а.с.21).

ГУ ДПС у Тернопільській області відповідно до наказу від 19.04.2024 №939-п проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску) за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, валютного га іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2023.

За результатами перевірки складено акт від 05.06.2024 за №6962/19-0024-05/ (далі - акт перевірки) (а.с.34-50).

У висновках акта перевірки, серед іншого, зазначено, що за її результатами встановлено порушення підпункту «г» підпункту 198.5 статті 198, пункту 188.1 статті 188 ПК України, підприємцем занижено податкове зобов`язання по ПДВ на загальну суму 46678 грн, у тому числі за лютий 2022 року на 46678 грн (а.с.50).

Таке порушення пов`язане з придбанням 04.02.2020 позивачем автомобіля FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В загальною вартістю 724167,00 грн, у тому числі ПДВ 120694,50 грн, та його реалізацією 15.02.2022 на загальну вартість 433181 грн, у тому числі ПДВ 72196,83 грн.

У Свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В VIN № НОМЕР_4 від 07.02.2020 власником був вказаний ОСОБА_1 , тобто фізична особа, а не підприємець.

В акті перевірки контролюючий орган зробив висновок, що фізична особа-підприємець за відсутності ведення бухгалтерського обліку в частині підтвердження використання майна (товару) у підприємницькій діяльності, а також не будучи фактично суб`єктом права власності на таке майно, за умови включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних з придбання транспортного засобу зобов`язана нарахувати податкові зобов`язання по операції, що не є господарською діяльністю платника податків.

Згідно статті 325 ЦК України право приватної власності на майно належить фізичній особі, а не фізичній особі - суб`єкту господарювання, та не дає можливості вважати майно (основні фонди), яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними фондами суб`єкта господарювання - фізичної особи.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області прийняло податкове повідомлення-рішення №5 від 20.06.2024, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 58348,00 грн, у тому числі штрафні санкції в сумі 11670,00 грн (а.с.32). Виходячи з розрахунку штрафних санкцій, оскаржуване податкове повідомлення-рішення стосується лише одного порушення (а.с.51-52). Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про не складення та не реєстрацію податкових накладних на операції, зазначені в акті перевірки, а саме: на різницю між ціною придбання та ціною продажу автомобіля Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В, проте штрафна санкції за таке порушення не включена до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення від 20.06.2024 протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному податкову повідомленню-рішенню, суд враховує такі положення податкового законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, яка пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.1 «а» статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, лютий 2020 року) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення;

електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

З аналізу наведених правових положень, суд дійшов висновку, що право на податковий кредит у фізичної особи - підприємця, зареєстрованого платником ПДВ, по операції з придбання транспортних засобів, виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку. Однак, якщо товари/необоротні активи починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника ПДВ (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 ПК України), фізична особа - підприємець зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання за такими активами.

У цій справі суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 включив до складу податкового кредиту суму ПДВ з операції по придбанню легкового автомобіля Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В VIN № НОМЕР_2 у ТОВ «Екомоторс» (4) загальною вартістю 724167,00 грн, у тому числі ПДВ 120 694,50 грн. Сума ПДВ 120694,50 грн включена до складу податкового кредиту у декларації по ПДВ за лютий 2020 року від 17.03.2020 № (а.с.120-121).

Цей транспортний засіб був реалізований позивачем згідно з податковою накладною № 5 від 13.02.2022 на загальну суму 433181,00 грн, у тому числі ПДВ 72196,83 грн. Крім цього, підприємцем складена податкова накладна № 6 від 28.02.2022 на загальну суму 10919,24 грн, у тому числі ПДВ 1 819,87 грн на перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 ПК України, над фактичною ціною постачання (а.с.128).

Загальна сума ПДВ, яка була включена до податкового зобов`язання від реалізації даного автомобіля складає 74016,70 грн і відображена в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 28.04.2022 № (а.с.122-123).

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 було встановлено їх заниження на суму 46678 гривень за лютий 2022 року, виходячи з такого розрахунку 120694,50 грн - 74016,70 грн.

Відповідач вказує, що фізична особа-підприємець, за відсутності ведення бухгалтерського обліку, іншого обліку в частині підтвердження використання майна (товару) у підприємницькій діяльності, за умови включення до складу податкового кредиту сум ПДВ по податкових накладних з придбання транспортного засобу, зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання по операції, що не є господарською діяльністю платника податків.

Враховуючи спірні правовідносини та наведене правове регулювання, суд має надати відповідь на питання: чи підтверджене використання підприємцем придбаного транспортного засобу у господарській діяльності?

Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 затверджено Порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Порядок 1388).

Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 810/1726/16 (касаційне провадження К/9901/31620/18) викладено правовий висновок, згідно з яким, оскільки відповідно до пункту 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено реєстрацію транспортних засобів лише за юридичними або фізичними особами, тому у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів не може зазначатися як їх власник фізична особа-підприємець.

Отже, суд погоджується з доводами представника позивача, що реєстрація транспортних засобів проводиться лише на фізичну особу, але це не є підставою для беззаперечного висновку, що придбаний транспортний засіб використовується у підприємницькій діяльності позивача як підприємця.

Фактичне використання підприємцем транспортного засобу в межах господарської діяльності має бути підтверджене належними та допустимими доказами з відображенням у бухгалтерському обліку, позаяк внаслідок цього здійснюється відповідне оподаткування господарських операцій.

Якщо підприємець, який перебуває на загальній системі оподаткування, починає використовувати придбаний транспортний засіб в господарській діяльності, то він мав би взяти його на облік майна в якості основного засобу, видати наказ про прийняття в експлуатацію, скласти акт про введення в експлуатацію транспортного засобу, а надалі належним чином оформляти первинні документи, які стосуються використання автомобіля в господарській діяльності.

Досліджуючи обставини справи в контексті напрямків використання ФОП ОСОБА_1 транспортного засобу Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В у межах власної господарської діяльності, судом встановлено, що основним та єдиним видом діяльності підприємця є: оптова торгівля хімічними продуктами. Як вказано в акті перевірки від 05.06.2024 за період, що перевірявся, ФОП ОСОБА_1 здійснював оптову торгівлю мінеральними добривами та засобами захисту рослин. Транспортування таких засобів здійснюється з дотриманням окремих правил та норм, тому суд погоджується з міркуваннями відповідача про неможливість використання легкового транспортного засобу для транспортування таких вантажів.

Разом з тим, суд допускає можливість використання транспортного засобу Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В в інших цілях в межах господарської діяльності підприємця, зокрема для відрядження з метою ведення переговорів, укладення договір, ознайомлення з сировиною тощо. Такі питання ставилися судом свідку ОСОБА_2 в контексті того, чи досліджувалися ці питання при перевірці та з`ясовувалися такі обставини?

З показів свідка, пояснень представника відповідача та наданих доказів, суд встановив при проведенні документальної перевірки відповідачем на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2 статті 85 ПК України було направлено підприємцю лист від 07.05.2024 № 173/19-00-24-05-04 про надання документів для перевірки (а.с.127). У листі вказувалось на необхідності ФОП ОСОБА_1 надати документи за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, зокрема: підтверджуючі документи щодо використання запчастин, палива дизельного (шляхові листи, акти списання, товаротранспортні накладні тощо). Цей лист позивач отримав під розписку 09.05.2024.

Підтверджуючих документів використання транспортного засобу Ford Kuga 2.0 TDCI Універсал-В в господарській діяльності (шляхових листів, наказів на відрядження, авансових звітів, доказів витрат на обслуговування: актів списання запчастин та паливо-мастильних матеріалів тощо) в ході перевірки платником не було надано. Не надано такі документи під час розгляду справи у суді, незважаючи на те, що тричі суд зобов`язував позивача надати такі.

Отже, позивачем ні в ході проведення перевірки, ні до суду не було надано документальних підтверджень використання придбаного транспортного засобу в межах господарської діяльності. Також відсутні акт введення в експлуатацію основних засобів (придбаного транспортного засобу), наказ про введення в експлуатацію основних засобів. Тобто суд не має підстав вважати, що придбаний позивачем транспортний засіб використовувався в оподатковуваних операціях у межах його господарської діяльності, що в свою чергу свідчить про правомірність донарахування контролюючим органом податкового зобов`язання з ПДВ.

Такі висновки суду відповідають висновкам Восьмого апеляційного адміністративного суду, які викладені у постанові від 11.01.2022 у справі №803/579/16 у подібних правовідносинах.

Стосовно додатково поданих 26.09.2024 пояснень та доказів представником позивача, то суд їх оцінює критично, через те, що у позовній заяві позивач не покликався і ніде не зазначав, що автомобіль FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В використовувався ним в оподатковуваних операціях пов`язаних з господарською діяльністю, а саме поїздки на ділові зустрічі з клієнтами, партнерами тощо. Крім того, на підтвердження таких обставин представник позивача не надає жодних доказів, а сам же вказує, що дорожні листи не оформлялися.

Щодо нарахування амортизації на транспортний засіб, то відповідно до підпункту 177.4.6 пункту 177.4 статті 174 ПК України легкові автомобілі не підлягають амортизації, а тому така обставина не підтверджує використання транспортного засобу у господарській діяльності підприємця.

Також суд зауважує, що самі по собі оборотно-сальдові відомості по рахунку бухгалтерського обліку 10 «Основні засоби» не є беззаперечним доказом використання автомобіля FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В ФОП ОСОБА_1 в оподатковуваних операціях пов`язаних з господарською діяльністю.

У позовній заяві позивач посилається на висновки Верховного Суду стосовно права платника податків підприємця на формування податкового кредиту з ПДВ при придбанні транспортних засобів, які зареєстровані на фізичну особу. Суд враховує такі висновки та звертає увагу, що суд касаційної інстанції вказував на необхідність з`ясування обставин використання позивачем придбаного легкового транспортного засобу в господарській діяльності. Так у справі №807/2235/15 від 27.02.2020 Верховний Суд вказав, що такі обставини підтверджуються у сукупності такими доказами: маршрутними (подорожніми) листами легкового автомобіля, наказами (розпорядженнями) про відрядження позивача, договорами про постання продукції, матеріалами інвентаризації основних засобів.

Повертаючись до спірних правовідносин, суд зазначає про відсутність у цій справі доказів використання підприємцем автомобіля FORD KUGA 2.0 TDCI Універсал-В саме в межах господарської діяльності.

Висновки податкового органу знайшли своє підтвердження, підприємцем не були дотримані вимоги підпункту «г» підпункту 198.5 статті 198, пункту 188.1 статті 188 ПК України, та допущено заниження податкового зобов`язання по ПДВ на загальну суму 46678 грн. Позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.06.2024 №5 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Тернопільській області (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, 46003 ідентифікаційний код в ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений і підписаний 26 вересня 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.