Справа № 650/3599/24
Суддя: Хомик І. І.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/3599/24
Номер провадження 2-а/650/14/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови. Зазначає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 09 липня 2024 року виніс постанову № 115 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 ст. 210 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 нібито порушив правила військового обліку, відсутній військово-обліковий документ, не прив`язаний до військомату з 07.06.2010 року, згідно постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 115 від 06 липня 2024 року, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, встановлено, що протокол щодо ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Оскаржувану постанову № 115 від 09.07.2024 року позивач ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку 19.07.2024 року, тому вважає, що має право просити поновити строк на звернення до суду з позовом про оскарження вказаної постанови.

Позивач вважає, що провадження у даній адміністративній справі потрібно закрити, оскільки оскаржувана постанова не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.08.2024 року у справі за даним позовом було відкрите спрощене провадження у справі з повідомленням сторін, призначено розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву вказавши, що 06.07.2024 відносно громадянина ОСОБА_1 уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлене адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП в частині порушення ним Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме додатку 2, за яким військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку. У ОСОБА_1 були відсутні будь-які військово-облікові документи та він у відповідності до Реєстру військовозобов`язаних не перебував на обліку за місцем реєстрації чи проживання (додаток до відзиву витяг з Реєстру військовозобов`язаних). Відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення в якому він надав пояснення про те, що у нього відсутній військовий документ, він не зобов`язується стати на військовий облік та не погоджується з протоколом. ОСОБА_4 вирішив що йому не потрібно ставати на військовий облік та за нагоди захищати Батьківщину. Розгляд справи було призначено на 09.07.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протокол було складено за ч. 3 ст. 210 КУпАП Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період. З протоколом ОСОБА_4 ознайомився, отримав копію. На розгляд справи ОСОБА_5 не прибув. Рішення приймалося без його участі за матеріалами справи.

По першому пункту позову позивача щодо невідповідності частини статті, яка інкримінується ОСОБА_1 та невірності його дати народження в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначаємо, що було допущено механічну помилку при виготовленні постанови, фактично ОСОБА_4 був притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення то в ньому не зазначалося, що ОСОБА_4 притягується за ч. 1 ст. 210 КУпАП а чітко вказано, що він порушив ст. 210 КУпАП та розписано кваліфікуючу ознаку порушення, вчинення правопорушення в особливий період, тобто ч. 3.

По-другому пункту позову Позивача щодо не намагання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 отримання даних відносно нього з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, зазначаємо, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток до позову витяг) проводилася перевірка ОСОБА_4 , де було виявлено факт ухилення ним з 07.06.20210 року від оновлення (звірки) своїх особистих та військово-облікових даних. За два з половиною роки війни ІНФОРМАЦІЯ_5 не звернувся для виконання Правил військового

обліку, в такий спосіб він сприяє ухиленню від військового обліку та неможливості визначити його призначення до військової служби.

По-третьому пункту позову позивача, щодо не наведення жодного доказу, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначаємо, що факт правопорушення підтверджено саме витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

По-четвертому пункту позову позивача, щодо відсутності в законодавстві жодного

нормативного акту, у тому числі і зазначеними у оскаржуваній постанові, не передбачено обов`язку громадянина України після оголошення мобілізації без виклику посадових осіб ТЦК з`являтися для уточнення та актуалізації персональних даних, для проходження з власної ініціативи ВЛК чи «вирішення питання призову на військову службу по мобілізації», зазначаємо, що відповідно до ПКМУ №1487 від 30.12.2022 військовозобов`язані повинні перебувати на обліку, мати військово-облікові документи та не пізніше ніж 1 раз на 5 років повинні пройти військово-лікарську комісію (ВЛК) для придатності до військової служби. А Відповідно до ПКМУ №560 від 16.05.2024 військовозобов`язані під особливого періоду винні проходити ВЛК 1 раз в рік. Тому позивач помиляється у відсутності об`єктивної сторони правопорушення.

По-п`ятому пункту позову позивача, про те що в постанові № 115 від 09.07.2024 року

зазначено його дату народження як « ІНФОРМАЦІЯ_6 », хоча відповідно паспорту дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_7 », зазначено, що це механічна описка, яку можливо виправити.

По-шостому пункту позову Позивача щодо строку для першого звіряння даних військовозобов`язаного один раз на 5 років треба відраховувати саме з 05.01.2023, відповідно до Постанови КМУ №1487 зазначаємо, що жодним нормативним документом не передбачено звіряння своїх облікових даних саме з цієї дати. Ця постанова зобов`язує здійснювати звіряння даних, але не вказується що саме з моменту її видання. Позивач не враховує вимоги ПКМУ № 921 від 07.12.2016 за якими громадяни повинні перебувати на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем їх перебування чи проживання. Оновлення персональних даних громадян та проходження ВЛК є складовими перебування на військовому обліку. Позивач натомість не перебував на обліку в РТЦК та СП, не пройшов ВЛК та не оновив свої персональні дані.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації

1. Громадяни зобов`язані:

«проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону».

З огляду на наведене, з урахуванням встановлених обставин справи, ІНФОРМАЦІЯ_8 не вбачає підстав для задоволення позову та повного скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача. Жодних грубих порушень прав позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення винесення постанови за ним та повідомлення особи про рішення за протоколом допущено не було.

Відповідно до 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

Сама постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності потребує виправлення описок та технічних помилок що може бути здійснено під час нового розгляду. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши всі обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення та приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

09.07.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 115 від 09.07.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 115 від 06.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме не перебуває на військовому обліку з 07.06.2010 року, чим порушив вимоги постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 ч.1 КУпАП в особливий період.

Як встановлено судом у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, як саме кваліфіковано дії ОСОБА_1 , за якою саме частиною ст. 210 КУпАП.

У постанові № 115 від 09.07.2024 року, яка є предметом спору зазначено, що постанова винесена за справою про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210 КУпАП. В описовій та резолютивній частинах постанови зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210 КУпАП, тоді як суть правопорушення, яке йому інкримінується, та накладене адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення (ч.1 ст. 210 КУпАП) не відповідають нормам ч.1 ст. 210 КУпАП.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 210 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідачем не надано суду доказів, на підставі яких суб`єкт владних повноважень дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Суд зазначає, що 19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було змінено, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Оскільки у вітчизняному процесуальному законі відсутнє визначення розумного сумніву чи доведеності вини поза розумним сумнівом, то для належного розуміння сутності поняття поза розумним сумнівом в Україні насамперед керуватися практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), в якій Суд ілюструє європейський стандарт розуміння аналізованого принципу.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього, відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008р. у справі Кобець проти України. Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач заперечує свою провину у вчиненні правопорушення, натомість відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на вище викладене та зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а суб`єкт владних повноважень належними, допустимими та достатніми доказами не довів протилежного, хоча обов`язок доказування покладається саме на нього, оцінюючи в сукупності наявні докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів суду, що при складанні 09.07.2024 року постанови щодо позивача діяв у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто правомірність оскаржуваного рішення, при винесенні оскаржуваної постанов по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, провина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення № 115 від 09.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн, слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 115 від 09 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210 КУпАП.

Скасувати постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 115 від 09 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК