Справа № 752/13136/24
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/752/228/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівські області, Інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчика Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівські області, Інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчика Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23.05.2024 інспектором патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону капітаном поліції Васильчиком Олександром Олександровичем було винесено постанову ЕНА №2220664 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., яку він отримав 30.05.2024 через відділення Укрпошти.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, він, керуючи транспортним засобом РЕКСТОН, нібито не виконав вимогу дорожнього знак 5.16 чим порушив п. 8.4.г Правил дорожнього руху.

Постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки обхідна дорога, по якій він рухався 23.05.2024 перебувала в аварійному стані та на ній проводилися ремонтні роботи.

Патрульною поліцією було відмовлено у його проханні показати запис порушення на реєстраторі.

Без присутності свідків патрульні записали його паспортні дані і повідомили, що відносно нього буде складена постанова про порушення Правил дорожнього руху.

Адміністративна справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик О.О. не дав йому скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок, встановлений ст.ст. 278-279 КУпАП.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчика Олександра Олександровича ЕНА №2220664 від 23.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

26.06.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачі Управління патрульної поліції у Львівській області та Інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик Олександр Олександрович правом на подачу відзиву не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.05.2024 інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик Олександр Олександрович виніс постанову серії ЕНА №2220664 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16, чим останній порушив п.8.4. ґ Правил дорожнього руху (порушення вимог інформаційно-вказівних знаків).

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 8.4. ґ Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд зауважує, що аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 122 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи органів Національної поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, що вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст ст. 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик Олександр Олександрович є неналежним відповідачем.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верхового суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 16 листопада 2020 року у справі №398/2077/17, від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, від 17 червня 2020 року у справі №127/6881/17 та від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції у даній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик Олександр Олександрович уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення, та територіальним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Львівській області.

Однак, Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи залучений не був.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежних відповідачів Управління патрульної поліції у Львівські області та інспектора патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчика Олександра Олександровича .

Належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

В силу вимог частини 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд відзначає, що згоди позивача на заміну первісних відповідачів належним відповідачем немає, з клопотанням про залучення до участі у цій справі Департамент патрульної поліції як співвідповідача позивач також не звертався.

Отже, суд позбавлений можливості самостійно замінити неналежних відповідачів чи залучити співвідповідача.

За таких обставин слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки вони заявлені до неналежних відповідачів.

Суд зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову заявленого до неналежних відповідачів, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Оскільки суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, то судові витрати з відповідача на користь держави не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 48, 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задовлення.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівські області, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19.

Відповідач: інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капітан поліції Васильчик Олександр Олександрович: місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19.

Рішення складене 20.09.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова