Справа № 420/4475/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4475/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Замостенчук А.О.,

сторін:

від позивача: Кліментій Є.О. на підставі довіреності,

від відповідача: Горячова Т.В. на підставі довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Кубишкіна, 1) до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Миру, 57) про визнання протиправним та нечинним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 12.02.2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Кубишкіна, 1) до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Миру, 57), в якій позивач просив: визнати Рішення № 1901/VIII/33 від 30.06.2023 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» протиправним та нечинним у повному обсязі.

Ухвалою від 14 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 14 лютого 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «ТИТАН» про забезпечення позову відмовлено.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30 червня 2023 року на сесії Кілійської міської ради було прийнято Рішення № 1901/VIII/33 від 30.06.2023 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області». На думку позивача зазначене Рішення було прийнято з порушенням процесуальних норм законодавства України.

Так, представник зазначає, що при обговоренні проекту Рішення № 1901/VIII/33 міською радою не було надано можливості громаді та бізнесу ознайомитись з аналізом регуляторного впливу зазначеного нормативного акту. Тобто, аналізу регуляторного впливу взагалі не проводилось.

Крім того, відсутність безпосередньо в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування норми щодо встановлення зокрема базової вартості м2, не може бути підставою для невизнання такого акта регуляторним, оскільки відповідне положення міститься у технічній документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та в розумінні статті 3 Закону № 1160-IV є достатнім для визнання такого акта регуляторним.

Представник зазначає, що на офіційному сайті відповідача 06.06.2023 року було розміщено проект рішення «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» без аналізу регуляторного впливу. Було розміщено лише проект рішення без будь яких роз`яснень. З проекту рішення не зрозуміло навіщо розробляється нова нормативна грошова оцінка земель, збільшиться чи зменшиться вартість землі, як це вплине на пересічних громадян громади та підприємства які діють на території Кілійської громади.

Таким чином, на думку позивача Рішення Кілійської міської ради про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста є нормативно-правовим регуляторним актом, оскільки прийняте уповноваженим органом суб`єкта владних повноважень, змінює норми права, поширюється на невизначене коло осіб (платників податку з плати за землю, коло яких не є конкретно визначеним) та спрямована на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб`єктами господарювання, також оскаржене рішення розраховано на довгострокове та неодноразове застосування.

Через канцелярію суду 27.02.2024 року від Кілійської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на те, що оскаржуване рішення не є регуляторним актом, а відтак відсутні підстави для застосування приписів Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та порушень таких приписів відповідачем, оскільки прийняте рішення не визначає базові розрахункові показники, які є обов`язковими для застосування у окремих відносинах між органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарської діяльності.

Представник відповідача зазначає, що під час розроблення проекту оскаржуваного рішення виконавчим комітетом Кілійської міської ради на адресу Державної регуляторної служби України було направлено листи від 05.06.2023 року стосовно надання роз`яснень щодо необхідності реалізації норм Закону №1160 та щодо віднесення до категорії регуляторних актів проекту оскаржуваного рішення. У відповідь на вказані листи, відповідачем отримано листи від 22.06.2023 року та 23.06.2023 року, в яких зазначено, що будь-яке рішення органу місцевого самоврядування вважається регуляторним актом, якщо хоча б одне з його положень відповідає ознакам регуляторного акта, визначених у ст. 1 Закону №1160. Та повідомлень, що проект оскаржуваного рішення не містить ознак регуляторного характеру, а його прийняття не потребує реалізації процедур, передбачених цим законом.

Також, виконавчим комітетом на адресу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було направлено лист від 05.06.2023 року щодо погодження проекту оскаржуваного рішення та у відповідь отримано лист від 27.06.2023 року, яким повідомлено, що даний проект рішення не підлягає погодженню з відділенням.

Відтак, представник відповідача зазначив, що оскаржуване рішення Кілійської міської ради від 30.06.2023 року № 1901/VIII/33 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок і межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» є законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі діючого законодавства України.

Ухвалою від 07 березня 2024 року заяву представника відповідача про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції задоволено. Призначено розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області.

Ухвалою від 13 березня 2024 року доручено Кілійському районному суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 09.04.2024 року в режимі відеоконференції.

Через канцелярію суду 03.04.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої представник підтримує заявлені позовні вимоги та зазначає, щодо тверджень відповідача, що «оскаржуване рішення не визначає базові розрахункові показники, які є обов`язковими для застосування окремих відносинах…» є хибними, адже нормативна грошова оцінка земель виконується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва, а такожпри розробці показників і механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Та відповідно до статті 3 Закону №1160-IV дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям, зокрема, стандартів, кодексів усталеної практики, технічних умов, за винятком випадків, коли положення стандартів, кодексів усталеної практики, технічних умов, прийнятих органами державної влади та органами місцевого самоврядування, маючи у передбачених законом випадках обов`язковий характер, встановлюють вимоги до суб`єктів господарювання щодо проведення обов`язкових погоджень, аналізів, експертиз, обстежень, випробувань тощо за допомогою третіх осіб.

Посилання на лист Державної регуляторної служби України є необґрунтованим на думку представника позивача, адже такі листи мають рекомендаційний характер та не зобов`язують відповідача діяти виключно у відповідності до цих рекомендацій.

Через канцелярію суду 09.04.2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до змісту яких представник заперечує проти доводів позивача та наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 09.04.2024 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою від 10 квітня 2024 року доручено Кілійському районному суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 27.05.2024 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 28 травня 2024 року доручено Кілійському районному суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 13.06.2024 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 13 червня 2024 року доручено Кілійському районному суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 20.06.2024 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 20 червня 2024 року доручено Кілійському районному суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 02.07.2024 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03 липня 2024 року доручено Кілійському районному суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 10.07.2024 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 12 липня 2024 року доручено Кілійському районному суду Одеської області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 16.09.2024 року в режимі відеоконференції.

У вступному слові представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позові та відповіді на відзив, та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача у вступному слові заперечувала з підстав викладених у відзиві та запереченнях та наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши вступні слова учасників справи, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що за замовленням Виконавчого комітету Кілійської міської ради (договір № 37 від 18.04.2023 року) Державним підприємством «Одеський науково-дослідних та проектний інститут землеустрою» було розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області.

30 червня 2023 року Кілійською міською радою було прийнято рішення № 1901/VIII/33 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіального громади Ізмаїльського району Одеської області».

Вказаним рішенням: затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіального громади Ізмаїльського району Одеської області.

Окрім того, судом встановлено, що між ТОВ ТИТАН та Кілійською міською радою було укладено договори оренди землі:

- від 05.04.2017 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0129;

- від 24.05.2006 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0017;

- від 07.07.2020 року щодо земельної ділянки кадастровий номер:02:001:0154;

- від 05.04.2017 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0130;

та у зв`язку зі здійсненням нормативно грошової оцінки земель Кілійською міською радою ініційовано укладення додаткових угод про внесення змін до договорів в частині, що стосується орендної плати.

Також, судом встановлено, що Виконавчий комітет Кілійської міської ради звертався до Державної регуляторної служби України із листом про надання роз`яснень, у відповідь на який було повідомлено, що проект рішення «про затвердження технічної документації …» не містить ознак регуляторного характеру, а його прийняття не потребує реалізації процедур передбачених Законом №1160.

У відповідь на лист Виконавчого комітету до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України повідомлено, що оскільки положення проекту рішення не підпадають під наведений перелік, наданий проект рішення не підлягає погодженню з відділенням.

Не погодившись із вказаним рішенням та вважаючи його регуляторним актом прийнятим не в порядку передбаченим Законом, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до приписів статті 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель визначає від 11.12.2003 № 1378-IV Закон України «Про оцінку земель» (далі по тексту - Закон № 1378-IV).

Відповідно до визначення наданого у частині першій статті 1 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно із нормами статті 3 Закону № 1378-IV об`єктами оцінки земель є: територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, території оціночних районів та зон, земельні ділянки чи їх частини або сукупність земельних ділянок і прав на них, у тому числі на земельні частки (паї), у межах території України.

Частинами першою та другою статті 15 Закону № 1378-IV передбачено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 18 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Згідно з частиною першою статті 20 Закону № 1378-IV за результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Методологічні засади проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка застосовується у випадках, визначених Законом України «Про оцінку земель» встановлені Методикою нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147 (далі по тексту Методика №1147), пунктом 1 якої визначено, що об`єктом нормативної грошової оцінки є земельні ділянки усіх категорій та форм власності в межах території територіальної громади (або її частини).

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за замовленням Виконавчого комітету Кілійської міської ради (договір № 37 від 18.04.2023 року) Державним підприємством «Одеський науково-дослідних та проектний інститут землеустрою» було розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно з положеннями статті 23 Закону № 1378-IV виготовлена технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Рішення рад щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України. Зокрема, у цьому пункті зазначено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Матеріалами справи підтверджується, що 30 червня 2023 року Кілійською міською радою було прийнято рішення № 1901/VIII/33 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіального громади Ізмаїльського району Одеської області».

Вказаним рішенням: затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіального громади Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Пунктами 34-35 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР визначено перелік питань, які відносяться до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад, до яких, серед іншого, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом першим частини одинадцятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР (далі по тексту - Закону № 280/97-ВР) акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Частиною дванадцятою статті 59 Закону № 280/97-ВР обумовлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі по тексту - Закон № 1160-IV) закон визначає правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Згідно із визначенням наданим у статті 1 Закону № 1160-ІV регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;

регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 1160-ІV дія цього Закону поширюється на відносини у сфері здійснення державної регуляторної політики та регуляторної діяльності.

Таким чином, Законом № 1160-ІV визначено, що регуляторним актом може визнаватись як нормативно-правовий акт, так й інший офіційний письмовий документ, який відповідає сукупності певних ознак, зокрема таких як:

1) прийняття уповноваженим на це регуляторним органом;

2) встановлення, зміна чи скасування норм права; застосування неодноразово та щодо невизначеного кола осіб.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який установлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.

Пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Таким чином, акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія індивідуального акта закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Отже, лише за сукупної наявності всіх зазначених характеристик, відповідний акт є регуляторним та при його прийнятті уповноважений регуляторний орган повинен дотримуватись процедури, що встановлена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Питання стосовно правової природи рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджується технічна документація з нормативної грошової оцінки землі, неодноразово вирішувалися Верховним Судом.

У постанові від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/7868/13 Суд дійшов висновку, що рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки мають ознаки нормативно-правового акта, оскільки прийняті уповноваженим органом суб`єкта владних повноважень, поширюються на невизначене коло осіб та спрямовані на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб`єктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням вище наведених приписів та положень законів, сформованої практики Верховного Суду у аналогічних правовідносинах, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення Кілійської міської ради Одеської області № 1901/VIII/33 від 30.06.2023 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» є нормативно-правовим актом регуляторного характеру, адже рішення впливає на невизначене коло осіб, а також впливає на податок на землю та орендну плату, яку сплачує позивач у відповідності до укладених з відповідачем договорів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 265 КАС України, резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, в зв`язку з чим позовні вимоги належать задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Кубишкіна, 1) до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Миру, 57) про визнання протиправним та нечинним рішення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та нечинним Рішення Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1901/VIII/33 від 30.06.2023 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області».

Зобов`язати Кілійську міську раду Ізмаїльського району Одеської області після набрання рішенням законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання протиправним та нечинним рішення Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1901/VIII/33 від 30.06.2023 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області», у виданнів якому його було офіційно оприлюднено.

Рішення Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1901/VIII/33 від 30.06.2023 року втрачає чинність з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Миру, 57) сплачений судовий збір на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН» (, місце знаходження: 68300, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Кубишкіна, 1) в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 25» вересня 2024 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко