Справа № 160/30384/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/30384/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П.

за участю:

представника відповідача: Барабаш Л.В.,

позивача: Кумар П.Г.,

представника позивача: Гуржій К.С.,

перекладача: Воробець М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2024, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1 ), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/30384/23 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та зобов`язання скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

20.11.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області від 09.11.2023 року, яким громадянину ОСОБА_3 було відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області прийняти рішення про видачу посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є студентом Дніпровського державного медичного університету, що підтверджується довідкою №137 від 16.11.2023 року та запрошенням на навчання від 15.12.2022 року. Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Однак, у зв`язку зі зручністю місця розташування та на підставі Договору оренди від 01.10.2023 року, позивач змінив адресу місця проживання на АДРЕСА_2 , про що повідомив відповідача та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Оскільки між Україною та Індією не укладено жодного договору щодо безвізового режиму, позивачем була отримана віза категорії D, яка дійсна до 21.11.2023 року. 01.11.2023 року позивачем були надані усі необхідні документи для продовження терміну дії візи на підставі навчання. 14.11.2023 року позивача було викликано до ГУ ДМС та під час особистого прийому повідомлено про рішення №191 від 09.11.2023 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. Причиною такого рішення відповідач зазначив те, що позивач не проживає за адресою реєстрації, що не є достовірною інформацією. Тож, оскаржуване рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області є абсолютно протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 08.02.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області від 09.11.2023 року, яким громадянину Індії ОСОБА_2 було відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. Зобов`язав Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву-анкету ОСОБА_2 про оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання та прийняти рішення згідно до документів, поданих позивачем щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання та з врахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при поданні до міграційної служби заяви-анкети на оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання на території України позивачем було вказано неправдиві відомості щодо місця свого проживання. Вказане підтверджується актом обстеження адресу проживання, вказаної позивачем в його заяві. Таким чином, у зв`язку із зазначенням позивачем в заяві-анкеті неправдивих даних щодо місця проживання відповідач правомірно відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу посвідки на тимчасове проживання на території України.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому посилаючись на необгрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є громадянином Республіки Індії та заїхав на територію України на підставі візи типу D №(М) Y05529474 та запрошення Дніпровського Державного Медичного Університету від 15.12.2022 року №.

01.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання, за результатами розгляду якої відповідачем прийнято рішення від 09.11.2023 року №191 на підставі пп.9 п.61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 року №322, яким відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Вказане рішення позивач отримав нарочно 14.11.2023 в приміщенні Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано відмовив позивачеві у видачі посвідки на тимчасове провадження на території України, вирішив зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, як на момент отримання позивачем посвідки на тимчасове проживання в Україні так і на час прийняття рішення про її скасування визначався Законом України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI) (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), який у тому числі встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 1 Закону №3773-VI визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Частиною 10 статті 4 Закону №3773-VI передбачено іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для провадження культурної, наукової, освітньої діяльності на підставах і в порядку, встановлених міжнародними договорами України або спеціальними програмами, а також іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою участі в міжнародних та регіональних волонтерських програмах чи участі в діяльності організацій та установ, що залучають до своєї діяльності волонтерів відповідно до Закону України "Про волонтерську діяльність", інформація про які розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері волонтерської діяльності, отримали посвідку на тимчасове проживання та здійснюють волонтерську діяльність на базі зазначених організацій та установ, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період провадження такої діяльності.

У частині 10 статті 5 Закону №3773-VI зазначено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною десятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, подання відповідного державного органу, відповідального за виконання культурних, освітніх, наукових, спортивних, волонтерських програм, для участі в яких іноземець чи особа без громадянства прибули в Україну, або організації чи установи, що залучає до своєї діяльності волонтерів, інформація про яку розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері волонтерської діяльності, та копія свідоцтва про державну реєстрацію такої організації чи установи.

Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затверджений постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 року (далі - Порядок №322).

Пунктом 21 Порядку №322 передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 61 Порядку №322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:

1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;

2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;

4) встановлено належність особи до громадянства України;

5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;

6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;

7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;

8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився;

9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;

11) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Наведене в сукупності свідчить, що контролюючий орган має право на підставі проведеної перевірки та після встановленого факту подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів відмовити в оформленні або видачі посвідки.

Так, рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 09.11.2023 року №191 відмовлено громадянину ОСОБА_3 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 9 пункту 61 Порядку №322.

Відповідач зазначає, що підставою для відмови в задоволення заяви позивача стало те, що за результатами проведеної перевірки адреси ( АДРЕСА_3 ), зазначеної в заяві-анкеті №100186836 від 01.11.2023 року, позивача було встановлено факт подання ним неправдивих відомостей щодо адреси проживання. Такий висновок зроблений відповідачем на підставі інформації Управління міграційного контролю протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС у Дніпропетровській області, зазначеної в листі від 08.11.2023 року №1201.17.1/54774-23.

Водночас, відповідно до листа від 08.11.2023 року №1201.17.1/54774-23, на виконання доручення начальника Управління у справах іноземців та осіб без громадянства було проведено перевірку за місцем проживання громадянина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено, що за вказаною адресою гр. ОСОБА_2 не проживає, в підтвердження цьому опитаний сусід з 27 квартири гр. ОСОБА_4 Засоби мобільного зв`язку відключені, за інформацією ІКС «Аркан» знаходиться на території України.

Відповідно до Акту перевіри адреси місця проживання іноземця або особи без громадянства 07.11.2023 року працівниками ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було проведено перевірку інформації про місце проживання, наданої громадянином Індії ОСОБА_2 у заяві-анкеті: АДРЕСА_2 . Під час перевірки інформацію про місце проживання не підтверджено. Додаткова інформація: зі слів сусіда не мешкає за вказаною адресою, засоби мобільного зв`язку відключені. У Акті міститься підпис сусіда, якого опитували щодо підтвердження факту проживання позивача за адресою, вказаною останнім у заяві-анкеті.

Таким чином, як видно з матеріалів справи відповідачем фактично зроблено висновок про повідомлення позивачем неправдивої інформації про своє місце проживання в заяві анкеті з огляду на свідчення гр. ОСОБА_4 , який проживає в 27 квартирі.

Водночас, колегія суддів зазначає, що факт повідомлення особою неправдивих відомостей щодо свого місця проживання не може бути встановлений лише на свідченнях сусіда, адже в разі, якщо позивач нещодавно переїхав до нового місця проживання, він міг не встигнути познайомитися із сусідом.

Як видно з матеріалів справи перевірка місця проживання відбувалась 07.11.2023, натомість позивач повідомив відповідача, що змінив місце проживання з жовтня 2023 року.

Крім того, сама по собі відсутність особи за адресою проживання станом на час проведення перевірки, не може свідчити на користь того, що особа вказала неправдиві відомості в заяві- анкеті. Суд звертає увагу, що співробітниками ГУ ДМС у Дніпропетровській області було здійснено лише один вихід для перевірки місця проживання 07.11.2023, однак відсутність особи за адресою перевірки в цей день не свідчить про те, що позивач взагалі не проживає за вказаною адресою.

Колегія суддів звертає увагу, що до ГУ ДМС у Дніпропетровській області позивачем в листопаді 2023 було подано повідомлення про зміну адреси місця проживання, до якої долучено копію договору оренди.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано обґрунтування підстав зазначення адреси місця проживання АДРЕСА_2 в заяві-анкеті, водночас, відповідачем не було доведено належними та допустимим доказами того, що відомості, вказані позивачем в заяві-анкеті щодо місця його проживання є неправдивими.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на лист УСБУ у Дніпропетровській області №55/2-8069нт-вих від 22.11.2023 року, колегія суддів не приймає, адже він був отриманий відповідачем після прийняття спірного рішення, відтак не був покладений в його основу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання на території України.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву-анкету ОСОБА_2 про оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання та прийняти рішення згідно до документів, поданих позивачем щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання та з врахуванням висновків суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції тому підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 в адміністративній справі № 160/30384/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Постанова в повному обсязі виготовлена 24.09.2024.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Шлай