Справа № 580/8379/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23 вересня 2024 року справа № 580/8379/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Олійник у письмовому порядку розглянув заяву представника відповідача приватного виконавця ОСОБА_1 - адвоката Шимановського А.В. (ордер АО «Тищенко та Шимановський» серії СА №1095793) та представника відповідача приватного виконавця ОСОБА_2 - адвоката Тищенка Ю.П. (ордер АО «Тищенко та Шимановський» серії СА №1095836) про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №580/8379/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лєтол» до відповідача 1 - приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни, відповідача 2 - приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича про визнання протиправним та скасування індивідуальних актів, визнання протиправною бездіяльності та повернення коштів, ухвалив рішення.
05.09.2024 суд вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (ЄДРСР 121443988). У розділі про розподіл судових витрат у рішенні суду суд зазначив таке. Згідно із ст. 139 КАС України та з урахуванням заяв представників відповідачів розподіл судових витрат буде здійснений після надання документів для реагування сторонами.
12.09.2024 суд призначив засідання для ухвалення додаткового рішення (ЄДРСР 121575298, 121575299) на 23.09.2024.
23.09.2024 у судове засідання з розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №580/8379/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лєтол» до відповідача 1 - приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни, відповідача 2 - приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича про визнання протиправним та скасування індивідуальних актів, визнання протиправною бездіяльності та повернення коштів представники сторін не прибули.
Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.
Судовий збір сплачується за кожну вимогу майнового і немайнового характеру. Якщо в позові об`єднано дві і більше немайнові вимоги, судовий збір сплачується за кожну вимогу.
Під час тлумачення термінопоняття «вимога» має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача необхідно визначати окремо (висновки ВС у справі № 758/5118/21).
Дослідивши обґрунтування заяв представників відповідачів про ухвалення додаткового судового рішення, суд вважає, що наявні підстави з урахуванням позиції представника ТОВ «Лєтол» про часткове задоволення з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1,3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Документально підтверджені судові витрати належать компенсації.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03. 2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.
Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Верховний Суд у справі №826/841/17 зазначив: суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Суд вважає, що клопотання представника позивача про зменшення суми компенсації є частково обгрунтованим (враховуючи критерій реальності та розумності (строк вирішення спору, неспівмірність порівняно з цінами на послуги за годину), зважаючи на акти виконаних робіт - не містять відомостей про час, витрачений на виконання відповідних робіт/надання послуг), а клопотання адвокатів Адвокатського об`єднання «Тищенко та Шимановський» про стягнення на користь відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу належить до часткового задоволення, тому доходить висновку про стягнення з ТОВ «Лєтол»: на користь приватного виконавця Чупис Т.П. 5000 грн та приватного виконавця Бурмаги Є.А. 5000 грн. У задоволенні заяв представника Адвокатського об`єднання «Тищенко та Шимановський» в іншій частині належить відмовити як необгрунтованим.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 132, 134, 139, 241-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвалити додаткове рішення у справі №580/8379/24 у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 у справі №580/8379/24.
Рішення додаткове може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити учасникам справи.
Суддя Лариса ТРОФІМОВА