Справа № 201/6282/24
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/6282/24
Провадження № 2-а/201/83/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2024 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. При розгляді справи про адміністративне правопорушення він присутній не був. Про існування постанови дізнався 23.05.2024 року від державного виконавця. Зазначає, що жодного разу його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП. Також, вказує, що 14.03.2024 року він надав заяву-повідомлення про уточнення облікових даних військовозобов`язаного, а саме те, що він здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, яку направив поштою. 18.03.2024 року повідомив відповідача поштовим відправленням про захворювання. Проте, відповіді на свої заяви так і не отримав. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою. На підставі викладеного просить суд скасувати постанову № 1984 від 18.03.2024 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Покопцевої Д.О.

Ухвалою судді від 29.05.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 19.06.2024 року було відкрито провадження у справі за указаною позовною заявою.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 14.03.2024 року позивача було доставлено поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_2 як особу, що порушує п. 10 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який понад п`ять років не з`являвся до органу військового управління, де він перебуває на обліку, для звіряння власних персональних даних з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.03.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Під час складання вказаного протоколу позивачу було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також повідомлено щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 18.03.2024 року о 09 годині у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене було доведено під особистий підпис позивача. Після складання протоколу, позивач отримав другий примірник, про що поставив свій підпис. Під час складання протоколу будь-яких клопотань від позивача щодо перенесення дати розгляду адміністративного матеріалу, долучення документів, тощо не надходило. Однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду адміністративного матеріалу, позивач не прибув. За результатами розгляду адміністративного матеріалу, постановою начальника на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП. 22.03.2024 року на адресу місця проживання позивача було направлено копію оскаржуваної постанови. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних позивача у повному обсязі.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 14.03.2024 року офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 складено протокол № 28 за ч. 2 ст. 210 КУпАП в якому вказано, що останнього за зверненням було доставлено працівниками поліції 14.03.2024 року до Соборного РТЦК м Дніпро, оскільки він порушив п. 10 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме понад п`ять років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зазначеному протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи по суті відбудеться об 09 год .00 хв. 18.03.2024 року.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1984 від 18.03.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 1700 грн.

З постанови вбачається, що в період дії воєнного стану, незважаючи на Указ Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 10 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів понад п`ять років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні`в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, шанування її державних символів - є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, за ч.10 ст.1 Закону №2232-XII, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ТЦК та СП, Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗР України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або ж вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах відповідно до рішень комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) ТЦК та СП, закладів охорони здоров`я СБУ, а у СЗР України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу та виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 33 Закону №2232-XII, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487.

Зокрема, п. 10 ч. 1 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки;

За визначенням ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 235 КУпАП - Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 статті 210 КУпАП (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021) передбачено порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно з ч. 2 ст. 210 КУпАП (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021) передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 28 від 14.03.2024 року, складеного офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_3 , зазначено щодо розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відбудеться о 09 год. 00 хв. 18.03.2024 року у приміщенні № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У даному протоколі наявний підпис особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , крім того, останнім зазначені пояснення, тому суд вважає, що позивача, у відповідності до ст. 268 КУпАП було своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи.

Також, з досліджених доказів, наданих позивачем, зокрема заяви про відкладення розгляду справи, та неможливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні, суд вважає, що дана заява, в розумінні 73 КАС України є неналежним доказом, оскільки вона була направлена засобами поштового зв`язку на адресу відповідача в день розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто 18.03.2024 року.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається саме на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, судом встановлено, що така містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 280 КУпАП.

Таким чином, відповідачем при винесені оскаржуваної постанов дотримано вимог КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати воєнний стан Указами Президента, які затверджуються Законами продовжено і діє по теперішній час.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення у вигляді порушення правил військового обліку в особливий період, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 210 КУпАП (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021 на день складання протоколу), тобто офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 при складанні протоколу вірно кваліфіковані дії на момент вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

Частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Покопцева