Справа № 520/12208/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року № 520/12208/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТДІЛ» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «БЕСТДІЛ» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000025/2 від 01.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000047 від 01.04.2024 року;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000027/2 від 02.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000049 від 02.04.2024 року;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000031/2 від 15.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000056 від 15.04.2024 року;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000032/2 від 16.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000058 від 16.04.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000025/2 від 01.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000047 від 01.04.2024 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000027/2 від 02.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000049 від 02.04.2024 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000031/2 від 15.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000056 від 15.04.2024 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000032/2 від 16.04.2024 року та картки відмови №UА102020/2024/000058 від 16.04.2024 року, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Чернігівською митницею подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.08.2023 року між ТОВ «БЕСТДІЛ» та RAJHANS TRADING FZCO було укладено Контракт № RTF/BD20230809.

До митного оформлення було подано митну декларацію 24UA88U8, разом із якою подано: пакувальний лист № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року, рахунок-фактуру (інвойс) № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року, коносамент № UTRUST24012206 від 10.02.2024 року, автотранспортну накладну № 1543 від 08.04.2024 року, декларацію № MRN24PL322080NS6KP0I5 від 05.04.2024 року, декларацію про походження товару № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Б-11/04/24/05 від 11.04.2024 року, розрахунок ціни (калькуляція) № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 10.02.2024 року, договір про надання послуг митного брокера № 10/06-20 від 10.06.2020 року, лист № RAJHANS20240202-2 від 02.02.2024 року, видаткову накладну № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року, відвантажувальна специфікація № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року, комерційну пропозиція № RAJHANS20230801 від 01.08.2023 року, лист № 03/31-1 від 31.03.2024 року, лист № 03/31-2 від 31.03.2024 року, лист № RAJHANS20240202-1 від 02.02.2024 року, лист №RAJHANS20240202-3 від 02.02.2024 року, лист № RAJHANS20240202-4 від 02.02.2024 року, лист № RAJHANS20240202-5 від 02.02.2024 року, прейскурант (прайс-лист) № RAJHANS20231225/1 від 25.12.2023 року, якісний опис № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року.

Чернігівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000031/2 від 15.04.2024 року та складено картку відмови №UА102020/2024/000056 від 15.04.2024 року.

До митного оформлення було подано митну декларацію 24UA00U6, разом із якою подано: пакувальний лист № RAJHANS20231227B 27.12.2023 року, рахунок-фактуру (інвойс) № RAJHANS20231227 від 27.12.2023 року, коносамент № YMJAM232616053A від 02.01.2024 року, автотранспортну накладну № 1390 від 27.03.2024 року, декларацію № MRN24R0CT00 від 26.03.2024 року, декларація про походження товару № RAJHANS20231227 від 27.12.2023 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-01/04-2024 від 01.04.2024 року, розрахунок ціни (калькуляція) № RAJHANS20231227 від 27.12.2023 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 02.01.2024 року, договір про надання послуг митного брокера № 10/06-20 від 10.06.2020 року, видаткову накладну № RAJHANS20231227 від 27.12.2023 року (з перекладом), відвантажувальну специфікація № RAJHANS20231227 від 27.12.2023 року, комерційну пропозиція № RAJHANS20230801 від 01.08.2023 року, лист № 03/15-1 від 15.03.2024 року, лист № 03/15-2 від 15.03.2024 року, лист № RAJHANS20231227-1 від 27.12.2023 року, лист № RAJHANS20231227-2 від 27.12.2023 року, лист № RAJHANS20231227-3 від 27.12.2023 року, лист №RAJHANS20231227-4 від 27.12.2023 року, лист № RAJHANS20231227-5 від 27.12.2023 року, прейскурант (прайс-лист) № RAJHANS20231114/1 від 14.11.2023 року, якісний опис № RAJHANS20231227 від 27.12.2023 року.

Чернігівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000025/2 від 01.04.2024 року та складено картку відмови №UА102020/2024/000047 від 01.04.2024 року.

До митного оформлення було подано митну декларацію 24UA11U0, разом із якою подано: пакувальний лист № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року, рахунок-фактуру № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року, коносамент №YMJAM232616234A від 02.01.2024 року, автотранспортну накладну № 7121 від 27.03.2024 року, декларацію № MRN24R0CT79 від 26.03.2024 року, декларацію про походження товару № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-03/04-2024 від 01.04.2024 року, розрахунок ціни (калькуляція) № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 02.01.2024 року, договір про надання послуг митного брокера № 10/06-20 від 10.06.2020 року, видаткову накладну № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року, відвантажувальну специфікацію № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року, комерційну пропозицію № RAJHANS20230801 від 01.08.2023 року, лист № 03/15-3 від 15.03.2024 року, лист № 03/15-4 від 15.03.2024 року, лист № RAJHANS20231228-1 від 28.12.2023 року, лист № RAJHANS20231228-2 від 28.12.2023 року, лист № RAJHANS20231228-3 від 28.12.2023 року, лист № RAJHANS20231228-4 від 28.12.2023 року, лист № RAJHANS20231228-5 від 28.12.2023 року, прейскурант (прайс-лист) № RAJHANS20231114/2 від 14.11.2023 року, якісний опис № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року.

Чернігівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000027/2 від 02.04.2024 року та складено картку відмови №UА102020/2024/000049 від 02.04.2024 року.

До митного оформлення було подано митну декларацію 24UA19U2, разом із якою подано: пакувальний лист № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року, рахунок-фактуру (інвойс) № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року, коносамент № UTRUST24011093A від 23.01.2024 року, автотранспортну накладну № 8387 від 12.04.2024 року, декларацію № MRN 24PL322080NS6L3VE7 від 11.04.2024 року, декларацію про походження товару № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-47/04-2024 від 15.04.2024 року, розрахунок ціни (калькуляція) № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 23.01.2024 року, договір про надання послуг митного брокера № 10/06-20 від 10.06.2020 року, видаткову накладну № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року, відвантажувальну специфікацію № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року, комерційну пропозицію № RAJHANS20230801 від 01.08.2023 року, лист № 03/29-1 від 29.03.2024 року, лист № 03/29-2 від 29.03.2024 року, лист № RAJHANS20240116-1 від 16.01.2024 року, лист № RAJHANS20240116-2 від 16.01.2024 року, лист № RAJHANS20240116-3 від 16.01.2024 року, лист № RAJHANS20240116-4 від 16.01.2024 року, лист № RAJHANS20240116-5 від 16.01.2024 року, прейскурант (прайс-лист) № RAJHANS20231114/7 від 14.11.2023 року, якісний опис № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року.

Чернігівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000032/2 від 16.04.2024 року та складено картку відмови №UА102020/2024/000058 від 16.04.2024 року.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що митний орган має право упевнитися в достовірності та точності будь-якої заяви, документа, рахунку поданих для цілей визначення митної вартості.

Так, відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Аналогічний правовий висновок зазначено Верховним Судом в постанові від 15 серпня 2019 року по справі №826/19400/15.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Чернігівською митницею було направлено до позивача запити щодо надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару.

ТОВ «БЕСТДІЛ» листами №16/04/2024-1 від 16.04.2024, №16/04/2024-2 від 16.04.2024, № 16/4 від 16.04.2024 повідомило, що статтею 5 Контракту № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Вказано, що рахунком-фактурою (інвойсом) № RAJHANS20240116 від 16.01.2024 року передоплату не визначено. Зазначено, що сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення) Товару. Вказано, що на момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Зазначено, що рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «БЕСТДІЛ» виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні не вимагається. Вказано, що всі необхідні та наявні у ТОВ «БЕСТДІЛ» документи надано та вже знаходяться у митного органу, інші документи надаватися не будуть. Зазначено, що декларацію № MRN24PL322080NS6L3VE7 від 11.04.2024 року ТОВ «БЕСТДІЛ» подано разом із митною декларацією № 24UA19U2. Вказано, що ТОВ БЕСТДІЛ разом із митною декларацією № 24UА19U2 від 16.04.2024 р. подано митному органу усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом. Вказано, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Зазначено, що подані ТОВ БЕСТДІЛ документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

ТОВ «БЕСТДІЛ» листами №02/04/2024-1 від 02.04.2024, №02/04/2024-2 від 02.04.2024, №2/4 від 02.04.2024 повідомило, що декларацію № MRN24ROCT79 від 26.03.2024 року ТОВ «БЕСТДІЛ» подано разом із митною декларацією № 24UA11U0. Вказано, що митне оформлення товару здійснюється за митною декларацією №24UA11U0, до якої митному органу вже було надано всі необхідні та наявні документи. Зазначено, що статтею 5 Контракту № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Вказано, рахунком-фактурою (інвойсом) № RAJHANS20231228 від 28.12.2023 року передоплату не визначено. Вказано, що сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення) Товару. Зазначено, що На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Вказано, що рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «БЕСТДІЛ» виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні не вимагається. Вказано, що ТОВ БЕСТДІЛ разом із митною декларацією № 24UA11U0 від 01.04.2024 р. подано митному органу всі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом. Вказано, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Зазначено, що подані ТОВ БЕСТДІЛ документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

ТОВ «БЕСТДІЛ» листами №01/04/2024-1 від 01.04.2024, №01/04/2024-2 від 01.04.2024, № 1/4 від 01.04.2024 повідомило, що декларацію № MRN24ROCT00 від 26.03.2024 рокуТОВ «БЕСТДІЛ» подано разом із митною декларацією № 24UA00U6 та вже знаходиться у митного органу. Вказано, що Митне оформлення товару здійснюється за митною декларацією №24UA00U6, до якої митному органу вже було надано всі необхідні та наявні документи. Вказано, що статтею 5 Контракту № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Зазначено, що рахунком-фактурою (інвойсом) № RAJHANS20231227 від 27.12.2023 року передоплату не визначено. Вказано, що сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення) Товару. Вказано, що на момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Зазначено, що рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. З ст. 53 МК України надання ТОВ «БЕСТДІЛ» виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні не вимагається. Вказано, що ТОВ БЕСТДІЛ разом із митною декларацією № 24UA00U6 від 01.04.2024 р. подано митному органу всі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом. Вказано, що ТОВ БЕСТДІЛ надано відповіді на повідомлення № 779084 від 01.04.2024 року щодо витребуваних документів та надано усі необхідні та наявні додаткові документи. Зазначено, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Вказано, що подані ТОВ БЕСТДІЛ документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

ТОВ «БЕСТДІЛ» листами №15/04/2024-1 від 15.04.2024, №15/04/2024-2 від 15.04.2024, № 15/4 від 15.04.2024 повідомило, що декларацію № MRN24PL322080NS6KP0I5 від 05.04.2024 року ТОВ «БЕСТДІЛ» подано разом із митною декларацією № 24UA88U8 та вже знаходиться у митного органу. Вказано, що статтею 5 Контракту № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року встановлено, що Сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу-три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Зазначено, що рахунком-фактурою (інвойсом) № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року передоплату не визначено. Вказано, що сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж протягом трьох місяців з моменту поставки (митного оформлення) Товару. Зазначено, що на момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Вказано, що рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «БЕСТДІЛ» виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні не вимагається. Вказано, що ТОВ БЕСТДІЛ разом із митною декларацією № 24UA88U8 від 15.04.2024 р. подано митному органу всі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом. Зазначено, що ТОВ БЕСТДІЛ надано відповіді на повідомлення № 780546 від 15.04.2024 року щодо витребуваних документів та надано усі необхідні та наявні додаткові документи. Вказано, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Зазначено, що подані ТОВ БЕСТДІЛ документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

Щодо посилань митного органу на не включення до митної вартості товару витрат на транспортування, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

Так, відповідно до абзацу першого ст. 3 Контракту № RTF/BD20230809 від 09.08.2023 року встановлено, що поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі.

У інвойсах визначено умову поставки - CPT Kyiv, Ukraine.

Згідно з правилами Інкотермс 2010: CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Пункт призначення в свою чергу визначено державу Україна.

Відповідно до правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, поставка товарів на умовах CPT (фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Таким чином, відповідно до умов поставки CPT, витрати на транспортування, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України покладаються на продавця.

Умовами поставки CPT саме на продавця покладається обов`язок оплатити всі витрати на транспортування товару до названого місця призначення, а також витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а тому додавати такі витрати під час визначення митної вартості не потрібно.

Отже, за умовами поставки CPT витрати на транспортування товару до названого місця призначення, а також навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, пов`язані з його транспортуванням до місця призначення (Україна) покладаються на продавця та вже включені в ціну товару, а отже відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 МК України додавати такі витрати не потрібно.

При цьому, вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи вже включені в ціну товару і це підтверджено зокрема листами постачальника №RAJHANS20231227-1 від 27.12.2023, № RAJHANS20231228-1 від 28.12.2023, №RAJHANS20240202-1 від 02.02.2024, №RAJHANS20240116-1 від 16.01.2024.

Таким чином, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Щодо посилань митного органу на те, що надані прайс-листи складені не виробником товару, а їх продавцем, суд зазначає наступне.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації (на цьому також наголошено у постанові ВС від 27.01.2022 року у справі № 810/3667/15 (провадження №К/9901/7943/18)).

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2019 року у справі № №825/1477/15-а зазначив - «Щодо доводів митного органу про неналежність як доказу експертного висновку від 19.01.2015 № ПК-7 та необхідність подання позивачем прайс-листа саме виробника товару, а не його продавця, обґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції. Так, в силу вимог Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Чернігівська регіональна торгово-промислова палата є спеціалізованою організацією, яка має встановлені законом повноваження на проведення експертиз вартості товарів та складання за їх результатами відповідних висновків. Прайс-лист є документом довільної форми, що має додатковий інформативний характер, та не є обов`язковим (виключним) документом, який підтверджує митну вартість товару.».

Також, Верховний Суд у постанові від 28.02.2024 року по справі № 815/1460/18 зазначив - «Колегія суддів вважає помилковими твердження відповідача про те, що прайси-листи, отримані від продавця, а не від виробника товарів, і в них відсутні умови поставки товару, зважаючи на таке. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.».

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.06.2020 року у справі № 820/733/17 зазначив - "Щодо посилань контролюючого органу на те, що калькуляція на товар надана не виробником товару, а постачальником та вбачається невідповідність періоду виробництва товару та його поставки то як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, у разі включення до ціни товару всіх складових вартості товару, калькуляція може бути прийнятна, як від виробників товару так і від постачальника, крім того калькуляції не містять періоду дії, в них лише зазначається що вказана ціна є дійсною щодо товарів, які було виготовлено у певний зазначений період.".

Таким чином, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Щодо посилань митного органу у рішенні №UA102000/2024/000031/2 від 15.04.2024 на не зазначення артикулу або назви тканини (характеристики), суд зазначає наступне.

Так, щодо продукції, що була поставлена згідно інвойсу № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року була надана калькуляція собівартості № RAJHANS20240202 від 02.02.2024 року, яка зокрема містить посилання на відповідний Контракт, артикул вказаний у зазначених обох документах - Fabric, Fabric sample.

В свою чергу, детальний опис конкретного товару міститься у якісному описі №RAJHANS20240202 від 02.02.2024.

Таким чином, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Митний орган посилався на те, що до митного оформлення надано митні декларації Т1, але не вказано вартість їх оформлення, і як наслідок такі витрати до митної вартості товару включено не було.

Оформлення такого документу як декларації Т1 є транспортними витратами, або витратами на транспортування.

При цьому, витрати на транспортування включені у вартість товару, що підтверджується Контрактом, калькуляціями собівартості товару №RAJHANS20231227 від 27.12.2023, №RAJHANS20231228 від 28.12.2023, № RAJHANS20240202 від 02.02.2024, № RAJHANS20240116 від 16.01.2024, листами продавця листами №RAJHANS20231227-1 від 27.12.2023, № RAJHANS20231228-1 від 28.12.2023, №RAJHANS20240202-1 від 02.02.2024, №RAJHANS20240116-1 від 16.01.2024, інвойсами №RAJHANS20231227 від 27.12.2023, №RAJHANS20231228 від 28.12.2023, № RAJHANS20240202 від 02.02.2024, № RAJHANS20240116 від 16.01.2024.

Виходячи з вищезазначеного, вартість витрат на оформлення декларації Т1 включено до ціни товару, враховуючи умови поставки CPT.

Отже, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Щодо посилань митного органу на те, що у декларації № MRN24PL322080NS6KP015 від 05.04.2024 зазначено два коносаменти за №MAEU234555614, який до митного оформлення не надано, та за №UTRUST24012206, який не містить жодних відтисків печаток та інформації щодо перевізника, а у декларації № MRN24PL322080NS6L3VE7 від 11.04.2024 зазначено два коносаменти за №MAEU234698200, який до митного оформлення не було надано, та за № UTRUST24011093A, який не містить жодних відтисків печаток та інформації щодо перевізника, суд зазначає наступне.

Як зазначено позивачем, що коносаменти, зазначені у деклараціях № MRN24PL322080NS6KP015 від 05.04.2024, № MRN24PL322080NS6L3VE7 від 11.04.2024 є лінійними та домашніми коносаментами, які вказував морський агент суднохідної лінії. Позивачем подано за митними деклараціями №24UA88U8 від 15.04.2024, № 24UA19U2 від 16.04.2024 лише домашні коносаменти, які були видані безпосередньо позивачу.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 року у справі № 804/1313/16 зазначив - "Як встановлено судами, підставою для прийняття оскаржуваних рішень митного органу стало ненадання товариством усіх належних документів для здійснення митного оформлення товару за першим методом. Вказані обставини зумовлені тим, що у митній декларації країни відправлення вказано лінійний коносамент, а до митного оформлення надано домашній коносамент; також не підтверджені транспортні складові. Так, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, у митній декларації країни відправлення зазначено номер лінійного коносаменту. Лінійний коносамент призначений для агентів (агента відправника та агента-експедитора в порту перевантаження товару). Отримувачу вантажу (ТОВ НВФ «Поліпласт-К») такий лінійний коносамент не надається. Натомість, для отримувача вантажу видається домашній коносамент, тобто той коносамент, який він отримує від експедитора разом з вантажем, та у подальшому пред`являє до митного органу для попереднього митного очищення товару. Разом з тим, у спірному випадку вантаж перевозився в опломбованих морських контейнерах, кожен з яких має індивідуальний номер. При перевантаженні з одного борта судна на інший індивідуальний номер контейнера не змінюється. У митній декларації країни відправлення зазначений номер контейнер CCLU2837301, який відповідає номеру контейнера, що зазначений у домашньому коносаменті SLL60120318 та в рахунку експедитора №1602088 від 04.02.2016. Крім того, в міжнародній товарно-транспортній накладній також маються відмітки про контейнер з індивідуальними номерами CCLU2837301".

Верховного Суду у постанові 08 серпня 2023 року у справі №810/692/17 вказав - «Щодо відсутності підпису на наданому до митного оформлення комерційному рахунку-фактурі від 19.07.2016 № 79/к/4, то суд апеляційної інстанції вірно виснував, що на ньому була проставлена печатка відправника, а формальні неточності у поданому документі не можуть слугувати підставою для коригування вартості товару в разі, якщо інші документи в сукупності підтверджують задекларовану позивачем митну вартість.».

Отже, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Митний орган посилався на те, що у висновку експерта експерт використовує дані сайтів з тканинами, які неможливо ідентифікувати з оцінюваними, так як невідомі характеристики наданих до звіту цінових пропозицій на тканини, звіт не дає можливості впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації та здійснити його перевірку у відповідності до положень ч. 21 ст. 58 МКУ.

Так, висновки експерта не є обов`язковими документами в розумінні Митного кодексу України (частина друга статті 53), які підтверджують митну вартість товару.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі №825/1093/16 зазначив - « 7. Коригування митної вартості оскаржуваними рішеннями, відповідачем було обґрунтовано тим, що джерела інформації, на які посилається оцінювач у звіті про оцінку майна від 01.02.2016 №05-04/02/12 або не знайдені в мережі Інтернет, або не містять інформації щодо оцінюваних товарів; містить посилання на сайти з мережі Інтернет, в той час як додатки до звіту роздруковані з сайту www.alibaba.com, який не зазначено в списку наведених джерел інформації; 22: звіт про оцінку майна (висновок) не є первинним документом, який підтверджує вартість імпортовано товару, оскільки не є обов`язковим документом в розумінні Митного кодексу України (частина друга статті 53), який підтверджує митну вартість товару, такий звіт (висновок) носить консультаційний характер, а тому навіть якщо такий і містить якісь недоліки чи не повну інформацію то це не може свідчити про недостовірність вартості об`єкта оцінювання. Крім того, звіт про оцінку майна експерта по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, у зв`язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача.».

Отже, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Так, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000025/2 від 01.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000027/2 від 02.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000031/2 від 15.04.2024 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000032/2 від 16.04.2024 року.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, митним органом при визначенні митної вартості застосовувався 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено неможливість застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару.

Таким чином, відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості імпортованого товару із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 02 березня 2021 року у справі № 809/857/17.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та прийнятими без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000025/2 від 01.04.2024 року, картка відмови №UА102020/2024/000047 від 01.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000027/2 від 02.04.2024 року, картка відмови №UА102020/2024/000049 від 02.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000031/2 від 15.04.2024 року, картка відмови №UА102020/2024/000056 від 15.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000032/2 від 16.04.2024 року та картка відмови №UА102020/2024/000058 від 16.04.2024 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив чотири позовні вимоги немайнового характеру та вимоги майнового характеру, ціна позову склала 1449013,11 грн. Позивачем було додано до позовної заяви документ про сплату судового збору у сумі 33847,20 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, підлягає сплаті в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання позову до адміністративного суду майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, підлягає сплаті в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем було подано дану позовну заяву через систему "Електронний суд".

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в частині 27077,76 грн.

Крім того, позивач просив стягнути судові витрати на правову допомогу у розмірі 60000,00 грн.

Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору про надання правової допомоги від 26.04.2024 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕСТДІЛ» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Бідної Оксани Іванівни» (Бюро).

Крім того, до суду надано копію платіжної інструкції №1281 від 29.04.2024 року про оплату правової допомоги у сумі 60000,00 грн.

Положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що дана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до судового засідання. При цьому, дана справа в розумінні ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України віднесена до справ незначної складності.

Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що понесені судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача у розмірі 40000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТДІЛ» (61036, Харківська обл., місто Харків, вул. Морозова, будинок 7) до Чернігівської митниці (14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000025/2 від 01.04.2024 року та картку відмови №UА102020/2024/000047 від 01.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000027/2 від 02.04.2024 року та картку відмови №UА102020/2024/000049 від 02.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000031/2 від 15.04.2024 року та картку відмови №UА102020/2024/000056 від 15.04.2024 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UА102000/2024/000032/2 від 16.04.2024 року та картку відмови №UА102020/2024/000058 від 16.04.2024 року.

Стягнути з Чернігівської митниці (, 14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТДІЛ» (, 61036, Харківська обл., місто Харків, вул. Морозова, будинок 7) сплачений судовий збір у сумі 27077 (двадцять сім тисяч сімдесят сім) грн. 76 коп.

Стягнути з Чернігівської митниці (, 14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТДІЛ» (, 61036, Харківська обл., місто Харків, вул. Морозова, будинок 7) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.