Справа № 200/4795/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Справа№200/4795/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

про: визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62, яке полягає у відмові здійснення перерахунку пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62, яке полягає у відмові здійснення перерахунку пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки.

В обґрунтування позову позивач зазначає, те що звертався через веб-портал до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62 йому відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі зазначених довідок.

Рішення мотивовано тим, що вказані довідки підлягають перевірці на відповідність первинним документам.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 11.09.2024 року суд відмовив у задоволенні клопотання про залучення другого відповідача.

Відповідач-2, не погодившись з доводами позивача, викладеними у позовній заяві надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою №5444 від 25.06.2024 року про перерахунок пенсії зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року, відповідно до ст.40 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області.

При розгляді документів, які долучені до заяви №5444 від 25.06.2024 року встановлено, що довідки про заробітну плату за період роботи з 1987-1991, 1992- 1996, 1997-2000 роки, які видані ПАТ Мелітопольський м`ясокомбінат не мають реєстрації, копії первинних документів, на підставі яких видані довідки не надані. Враховуючи вище зазначене, Головним управлінням прийнято рішення № 62 від 02.07.2024 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Відповідач-1, не погодившись з позовними вимогами надав до суду відзив на позовну заяву, мотивований наступним.

ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою №5444 від 25.06.2024 року про перерахунок пенсії зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року, відповідно до ст.40 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 62 від 02.07.2024 року позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 25 червня 2024 року позивач через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою № 5444 про перерахунок пенсії на підставі ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви, зокрема, було додано довідки ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» про заробітну плату за 1987-1991 роки, 1992-1996 роки, 1997-2000 року (по червень включно).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62 позивачеві відмовлено позивачеві у перерахунку пенсії.

Відмову мотивовано тим, що завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складена довідка, не надано, довідка не містить реєстрації.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі -Закон № 1058-IV).

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Таким чином, перерахунок пенсії може здійснюватися за заявою пенсіонера та поданими до неї документами. За результатами розгляду такої заяви з доданими до неї документами орган, що призначає пенсію або здійснює її перерахунок, не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії, про що повідомляє заявника.

Частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Також згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Форму і зміст довідки про заробітну плату для обчислення пенсії наведено в додатку 5 до Порядку № 22-1.

Так, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії містить штамп органу, що видав довідку відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка. Довідка посвідчується керівником та головним бухгалтером із проставлянням штампу органу, що видав довідку.

Отже, з наведених правових норм слідує, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, зокрема особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії повинна містити відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року по справі № 520/7125/17 зазначив, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

До того ж, у вищенаведеній постанові від 23 грудня 2020 року по справі № 520/7125/17 зауважено наступне: «Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.».

Зазначена позиція була викладена і у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17.

Приведені вище висновки суду касаційної інстанції в силу положень частини 5 статті 242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи

Суд зазначає, що надані позивачем довідки ПАТ «Мелітопольській м`ясокомбінат» за 1987-1991 роки, 1992-1996 роки, 1997-2000 року (по червень включно) містять інформацію, що вони видані на підставі особових рахунків за відповідні роки. На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок).

Суд зазначає, що зазначення відомостей щодо реєстрації довідки порядком № 22-1 не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідачем 2 не надано доказів того, що ним вчинялись якісь дії щодо перевірки обґрунтованості та достовірності наданих спірних довідок.

Також суд вважає необхідним зазначити, що підприємство на якому працював позивач зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на непідконтрольній українській владі території, та це не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Вказана позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03.06.2021 у справі №127/8001/17.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 у справі №520/7125/17 посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної платив зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні. Як передбачено частиною 3статті 44 Закон №1058-IVоргани Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За таких обставин суд доходить до висновку щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62, та, як наслідок, необхідності його скасування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Таким чином, в даному випадку, обов`язок щодо здійснення перерахунку розміру пенсії позивача з урахуванням довідок про заробітну плату покладено саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а не на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як зазначив позивач у позовній заяві.

В свою чергу, до прийняття відповідного рішення відповідачем 2 у відповідача 1 не виникає обов`язку щодо виплати позивачеві пенсії у перерахованому розмірі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивачем виконано усі необхідні дії та надано належним чином оформлені документи для перерахунку пенсії, та з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу щодо розрахунку розміру пенсії позивача та розгляду його заяви, керуючись ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне змінити обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права та частково задовольнити позовні ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №5444 від 25.06.2024 року з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки.

В частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовити.

Суд зазначає, що вказаний спосіб захисту буде належним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно із частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зазначає, що в межах даної справи задоволено одну позовну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії та похідну вимогу про зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача № 5444 від 25.06.2024 року з врахуванням довідок про заробітну плату.

За таких обставин, в силу положень вказаних положень Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача 2 на користь позивача підлягає судовий збір за ставкою, передбаченою за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в одинарному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 3028 грн.

Відповідно до п.п.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що підставою звернення до суду стали неправомірне відповідача-2, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 судового збору у розмірі 1211, 20 грн. (3028 грн. х 0,4).

Разом з тим, при поданні позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією № від 09.07.2024 року.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Роз`яснити позивачеві, що він має право звернутись до суду із клопотанням про повернення судового збору у розмірі 1211,20 грн. у порядку, передбаченому статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62, яке полягає у відмові здійснення перерахунку пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії з 25.06.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2024 року № 62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) №5444 від 25.06.2024 року з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих ПАТ «Мелітопольський м`ясокомбінат» за 1987-1991, 1992-1996, 1997-2000 роки.

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 25 вересня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська