Справа № 580/4827/24
Суддя: Голяшкін Олег Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4827/24 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Голяшкін О.В.,

судді - Заїка М.М., Швед Е.Ю.,

секретар судового засідання - Коренко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року у справі №580/4827/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача, яка полягає у ненаданні позивачу відповіді по суті та запитуваних документів на адвокатський запит від 19.04.2024 №230 у порядку та умовах, визначених ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути адвокатський запит позивача від 19.04.2024 №230 у порядку та умовах, визначених ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та надати відповідь по суті і запитувані документи відповідно до вимог адвокатського запиту від 19.04.2024 №230.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом відмовлено, оскільки спірні правовідносини не є публічно-правовими і даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав звернувся з апеляційною скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що оскільки одним із учасників спору є суб`єкт владних повноважень, такий спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства. Предметом спору, за твердженням позивача, є оскарження протиправної і необґрунтованої відмови у наданні запитуваної інформації та документів на адвокатський запит позивачу під час здійснення відповідачем своїх управлінських функцій. Відтак, позивач вважає, що спір, який виник у справі між позивачем і виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, як суб`єктом владних повноважень, який безпосередньо реалізує надані йому управлінські функції, є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вказує також, що необґрунтована відмова у відкритті провадження у адміністративній справі є порушенням права позивача на доступ до правосуддя.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав за наведеними в апеляційній скарзі мотивами. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, явку представника не забезпечив.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Пункт 2 ч.1 ст.4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. За визначенням п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

При цьому, пунктом 7 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Для розв`язання питання про те, чи підлягає цей спір розгляду судом адміністративної юрисдикції, необхідно з`ясувати, чи є він публічно-правовим, тобто чи пов`язаний з виконанням відповідачем публічно-владних управлінських функцій.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то ознака «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а поняття «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалами справи, адвокатом Слободянюком Андрієм Ігоровичем в адресу виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади з метою надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_2 направлено адвокатський запит щодо надання копій усіх документів, що додавались ОСОБА_2 до заяви до заяви про встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду.

На підставі пункту 1 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.24 Закону № 5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Аналіз наведених положень Закону № 5076-VI свідчить про те, що адвокатський запит може бути адресований як суб`єктам владних повноважень, так і приватним особам.

Водночас, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до публічної інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників такої інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовані Законом України «Про доступ до публічної інформації» (Закон № 2939-VI).

Публічна інформація є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ч.1 ст.1 Закону № 2939-VI).

Згідно із п.1 ч.1 ст.13 Закону № 2939-VI розпорядниками публічної інформації є, зокрема, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Статтею 19 Закону № 2939-VI врегульовано оформлення запитів на отримання публічної інформації. Частиною першою вказаної статті визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (ч.5 ст.19 Закону № 2939-VI).

Згідно ч.3 ст.23 Закону № 2939-VI оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації до суду здійснюється відповідно до КАС України.

Отже, вирішення питання права на отримання запитуваної інформації знаходиться в площині двох законів - Закону № 5076-VI і Закону № 2939-VI. Перший визначає право адвоката на внесення і розгляд адвокатського запиту, а другий врегульовує режим доступу до інформації, яку просить надати адвокат.

Сам собою адвокатський запит не є запитом про надання публічної інформації, оскільки може бути адресований не лише розпорядникам публічної інформації, визначеним Законом № 2939-VI, а більш широкому колу суб`єктів. До того ж запитувана в адвокатському запиті інформація, необхідна адвокатові для надання правової допомоги клієнтові, не обов`язково має бути публічною.

Водночас такий запит може стосуватися й надання публічної інформації. У такому разі адвокат у запиті, крім посилання на відповідні статті Закону № 5076-VI, зобов`язаний послатися як на підставу для отримання інформації, яка підпадає під визначення публічної, й на відповідні статті Закону № 2939-VI, а також дотримати вимог останнього, звернувши увагу суб`єкта, якому адресовано адвокатський запит, на його статус розпорядника публічної інформації.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач, звертаючись до відповідача з адвокатським запитом від 19.04.2024 №230, послався виключно на статті Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (Закон №5076-VI) і запитував інформацію, яка стосується приватноправових відносин між позивачем та клієнтом ( ОСОБА_2 ), в інтересах якого подано адвокатський запит, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність можливості вважати такий адвокатський запит одночасно й запитом на отримання публічної інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.08.2022 року у справі №520/13981/21.

Колегія суддів при цьому вважає за необхідне відзначити, що, як вбачається із матеріалів справи, у адвокатському запиті позивач на відповідні статті Закону № 2939-VI не посилався. Більш того, зі змісту позовної заяви виходить, що відповідач листом від 30.04.2024 року № 01-27/2963 на адвокатський запит повідомив про його невідповідність запиту вимогам ч.1 ст.24 Закону № 5076-VI із зазначенням про порушення п.12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, невідповідність зазначених позивачем адреси робочого місця та адреси реєстрації, порушення вимог п.п.4 ч.2 ст.17 Закону № 5076-VI тощо. При цьому рекомендовано позивачу внести зміни до Єдиного реєстру адвокатів, оформити належним чином ордер та повторно звернутися із запитом. Відомостей про відмову у наданні позивачу запитуваної інформації вищевказаний лист відповідача не містить.

Отже, фактично у даному випадку мова йде про відмову відповідача у розгляді адвокатського запиту, поданого на підставі Закону № 5076-VI, та ненадання відповіді на нього, а не про відмову у наданні позивачу доступу до публічної інформації.

Відповідно до заявлених вимог позивач просить зобов`язати виконком розглянути його адвокатський запит в порядку і на умовах, визначених ст.24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», обґрунтування щодо порушень відповідачем вимог Законом України «Про доступ до публічної інформації» позовна заява не містить.

За вказаними обставинами заявлені вимоги щодо оскарження дій відповідача з нерозгляду по суті адвокатського запиту та зобов`язання відповідача розглянути та надати відповідь на адвокатський запит не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини не є публічно-правовими у розумінні КАС України.

Як встановлено, зокрема, п.4 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, а за правилами п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вищенаведених обставин та положень закону, оскільки спір за заявленим позивачем позовом, виходячи зі змісту та суті позовних вимог, не є публічно-правовим, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

На виконання вимог ч.6 ст.170 КАС України судом роз`яснено позивачу про належність даного спору до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 3 стаття 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328-329 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Голяшкін

Судді М.М. Заїка

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено 24.09.2024 року