Справа № 520/17729/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 вересня 2024 р. справа № 520/17729/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) до Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" (вул. Енергетична, буд. 11, м. Харків, 61036, ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод", в якому просить суд:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк", ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року в сумі 182141,01 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України.

У період з 12.08.2024 по 09.09.2024 суддя Біленський О.О. перебував у відпустці.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що станом на час звернення до суду з позовною заявою за відповідачем обліковувалась заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з грудня 2023 року по травень 2024 року в сумі 182 141,01 грн., яка в добровільному порядку не сплачена відповідачем, а отже, підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, в якій зазначено, що відповідачем здійснюються усі можливі заходи для погашення вказаної заборгованості перед позивачем. Так, 30.08.2024 Приватним акціонерним товариством "Харківський котельно-механічний завод" сплачено на користь позивача 10000,00 грн. заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року. Відповідач просить суд врахувати вказане та задовольнити позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року в сумі 172141,01 грн. Крім того, представник відповідача зазначає, що відповідач має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на рахунок позивача, але на даний час не має достатньо грошових коштів, та відсутнє майно для виконання судового рішення одразу після його прийняття, а одномоментне стягнення всієї суми боргу за рішенням суду значно погіршить складне фінансове становище боржника, що може призвести до його повної неплатоспроможності або повного зупинення господарської діяльності. Тому, просить суд розстрочити виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/17729/24 в частині стягнення заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року в сумі 172141,01 грн.

Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Судом встановлено, що визнання позову в даному випадку не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а отже, суд приймає визнання позову Приватним акціонерним товариством "Харківський котельно-механічний завод" в частині позовних вимог про стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк", ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року в сумі 182141,01 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Харківський котельно-механічний завод", код юридичної особи - 24330995, місцезнаходження юридичної особи: вул. Енергетична, буд. 11, м. Харків, 61036, зареєстровано як суб`єкт господарювання юридична особа в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Харківський котельно-механічний завод" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Станом на день звернення до суду відповідач мав заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за Списком №1 та відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з березня по травень 2024 року у розмірі 182141,01 грн.

30.08.2024 Приватним акціонерним товариством "Харківський котельно-механічний завод" сплачена у добровільному порядку заборгованість у розмірі 10000,00 грн., про що свідчать платіжні інструкції №4228 та №4229. Також, вказаний факт не заперечується позивачем.

Отже, станом на час винесення рішення відповідач має заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року в сумі 172141,01 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами "б" зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Частиною 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачені категорії осіб, яким пенсія за віком призначається на пільгових умовах.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що з набранням чинності Законом №1058-IV (з 01 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-XII особам, які були зайняті на роботах за списком №1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов`язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 01 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов`язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 6.1. Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації (пункт 6.8 Інструкції).

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції №21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Зазначені норми чинного законодавства передбачають наявність у підприємств обов`язку відшкодовувати Пенсійному органу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам таких підприємств.

При цьому, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції 21-1 (додаток 8-а), є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за Списками №1 та № 2.

З матеріалів справи вбачається, що на обліку в пенсійному органі перебувають пенсіонери, які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пунктів 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як колишні працівники відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості відповідача з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року складає 172141,01 грн., в добровільному порядку не сплачена, що є підставою для стягнення її в судовому порядку.

Зазначені висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 29.09.2020 по справі №820/1957/18, від 10.09.2020 820/6674/15, від 31.07.2019 №820/829/17, від 31.10.2019 №815/1929/14, від 22.06.2020 №820/9134/15, від 13.05.2020 №812/957/17, від 03.10.2018 по справі №807/571/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня по травень 2024 року в сумі 172141,01 грн.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розглядаючи заявлене представником відповідача клопотання про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Суд, вирішуючи питання про стягнення боргу, досліджує правомірність виникнення такого боргу та наявність чи відсутність факту його сплати. Тоді як, обставини, які ускладнюють можливість вчасної сплати зобов`язань є фактично підставою для розстрочення або відстрочення відповідного рішення суду.

Приписами ч. 1 ст. 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 5 ст. 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З огляду на вищенаведену норму, суд зазначає, що питання розстрочення або відстрочення виконання судового рішення може бути вирішено судом на стадії саме виконання такого судового рішення, а не стадії його ухвалення, на строк, що не може перевищувати одного року з дня ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим, зокрема, для учасників справи. Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, інститут розстрочення виконання судового рішення нерозривно пов`язаний з виконанням судового рішення за умови набрання ним законної сили.

Тому з клопотанням щодо розстрочення виконання рішення суду відповідач може звернутися після прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили.

З огляду на вказане у задоволенні клопотання відповідача необхідно відмовити у зв`язку з передчасністю.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) до Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" (вул. Енергетична, буд. 11, м. Харків, 61036, ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк", ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з березня по травень 2024 року у розмірі 172 141 (сто сімдесят дві тисячі сто сорок одна) грн. 01 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Харківський котельно-механічний завод" про розстрочення сплати суми заборгованості в розмірі 172141,01 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.