Справа № 440/8916/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 р. Справа № 440/8916/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Петрова Л.М., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, у справі № 440/8916/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області, апелянт), в якій просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови у здійсненні перерахунку її пенсії за віком з урахуванням стажу роботи за періоди з 28.12.1984 по 16.12.1996 у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство» відповідно до записів її трудової книжки НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати до страхового стажу для пенсії ОСОБА_1 періоди її роботи з 28.12.1984 по 16.12.1996 тепличницею у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 робочою з випічки хлібу у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство» відповідно до записів її трудової книжки НОМЕР_1 та здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з урахуванням цих періодів страхового стажу з дня призначення пенсії 18.03.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 позовну заяву задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням стажу роботи за періоди з 28.12.1984 по 16.12.1996 у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство» згідно записів її трудової книжки НОМЕР_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати до страхового стажу для пенсії ОСОБА_1 періоди її роботи з 28.12.1984 по 16.12.1996 тепличницею у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 робочою з випічки хлібу у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство» згідно записів її трудової книжки НОМЕР_1 та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням цих періодів страхового стажу з дня призначення пенсії 18.03.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд рішення скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що 27.04.2023 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Полтавській області з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах. Її заяву було опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУ ПФУ в Чернігівській області та ГУ ПФУ в Вінницькій області та призначено пенсію за віком на пільгових умовах за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 з 18.03.2023.

12.05.2023 позивачка знову звернулась із заявою про перерахунок пенсії, за якою пенсійним органом здійснено перерахунок відповідно до свідоцтв про народження її дітей : серія НОМЕР_2 від 31.01.1989 і серія НОМЕР_3 від 30.09.1994. За наданими документами страховий стаж позивачки складає 27 років 4 місяці 03 дні (враховано по 11.03.2021), в тому числі пільговий стаж за Списком № 2 15 років 3 місяці 27 днів. Страховий та пільговий стаж роботи за Списком № 2 обчислено за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб). До страхового стажу враховано період догляду за малолітніми дітьми з 07.12.1988 по 06.12.1991 та з 13.08.1994 по 12.08.1997 на підставі свідоцтв про їх народження.

Відповідач зазначив, що заява ОСОБА_1 щодо призначення їй пенсії спеціалістами ГУ ПФУ в Луганській області не опрацьовувалась. 30.05.2023 позивачка звернулась на веб-портал Пенсійного фонду України із заявою не встановленого зразка з питання обчислення страхового стажу та здійснення перерахунку пенсії з урахуванням періодів її роботи з 28.12.1984 по 16.12.1996 у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство», яку зареєстровано в ГУ ПФУ в Луганській області. Цю заяву відповідачем було розглянуто та повідомлено позивачці про те, що її трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10.01.1985 (дати заповнення) не було враховано при обчисленні її страхового стажу, оскільки на першій сторінці її не було засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів відповідно до п.2.11.Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.

Апелянт зазначив, що питання зарахування спірних періодів стажу позивачки не розглядалось відповідачем, а рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням періодів роботи позивача з 28.12.1984 по 16.12.1996 у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство» ним не приймалось. Тобто ніяких протиправних дій відносно позивачки ПФУ в Луганській області не здійснювало.

Відповідач зауважив, що вимоги позивачки про призначення їй управлінням пенсії за віком із зарахуванням певного стажу є незаконними, оскільки адміністративний суд не повноважний перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача та здійснювати розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, а також встановлювати його достатність для призначення пенсії за віком. За законодавством України єдиним органом, що призначає (перераховує) пенсію, є Пенсійний фонд України, отже позовна вимога позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії є такою, що не відповідає нормам закону.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Луганській області залишити без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 року- без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Позивачка працювала на посаді машиніста паливоподачі у ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ЛУГАНСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» у період з 22.12.2003 по 09.01.2020 за професією, яку віднесено до Списку № 2, що відповідачем не заперечується і не є предметом спору.

Крім того в період з 28.12.1984 по 16.12.1996 позивачка працювала тепличницею в КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 - робочою з випічки хліба у ВАТ«Огороднянське хлібоприйомне товариство».

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.03.2023 № 1633- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичним місцем проживання/перебування позивачки є: АДРЕСА_2 .

17.03.2023 позивачка досягла 54-річного віку.

27.04.2023 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за місцем свого фактичного проживання, як ВПО.

Заяву було опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУ ПФУ в Чернігівській області та призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі- Закон № 1058- ІV) з 18.03.2023.

Згідно з рішенням про призначення пенсії № 40 від 04.05.2023 страховий стаж позивачки становив 24 роки 4 місяці 3 дні, пільговий стаж за Списком № 2 -15 років 3 місяці 27 днів.

12.05.2023 позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданням свідоцтва про народження дитини.

Рішенням пенсійного органу № 40 від 16.05.2023 ОСОБА_1 було зроблено перерахунок пенсії, відповідно до якого її страховий стаж становив 27 років 4 місяці 3 дні, пільговий стаж за Списком № 2 15 років 3 місяці 27 днів.

09.05.2023 ОСОБА_1 звернулась на веб-портал пенсійного фонду України № ВЕБ-12001-Ф-С-23-096983 щодо проведення перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що до її страхового стажу не зараховано періоди роботи до 1999 року, а саме: з 28.121984 по16.12.1996 тепличницею у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 робочою з випічки хліба у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне підприємство».

Її звернення було зареєстровано та розглянуто в ГУ ПФУ в Луганській області .

Згідно з відповіддю ГУ ПФУ в Луганській області від 24.05.2023 позивачці було повідомлено, що при обчисленні її страхового стажу не було враховано її трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10.01.1985 у зв`язку з відсутністю печатки підприємства на титульному аркуші : свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 06.09.1986, оскільки подано копію документа.

Позивачці повідомлено , що для зарахування до страхового стажу її періодів роботи до 01.01.1999 необхідно підтвердити факт роботи довідками підприємств. У разі неможливості підтвердити факт роботи документами у зв`язку з розташуванням підприємств на території, які перебувають в тимчасовій окупації, підтвердити страховий стаж можливо відповідно до пункту 18 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, показаннями не менше двох свідків по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі, які мають документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу.

На виконання вимог відповіді ГУ ПФУ в Луганській області позивачка надала відповідачу копію Витягу з Державного реєстру про підтвердження зміни свого дошлюбного прізвища, що підтверджує запис на першому аркуші її трудової книжки, та 30.05.2023 позивачка повторно звернулась на веб-портал Пенсійного фонду України із заявою з питання обчислення страхового стажу та здійснення перерахунку пенсії з урахуванням періодів її роботи з 28.12.1984 по 16.12.1996 у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне підприємство», яку зареєстровано в ГУ ПФУ в Луганській області за № 4021/3-1200-23.

16.06.2023 року заяву ОСОБА_1 розглянуто відповідачем та повідомлено про те, що її трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10.01.1985 року дати заповнення не враховано при обчисленні її страхового стажу, оскільки на першій сторінці її не засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яку затверджено постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162).

Позивачка, вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови у здійсненні перерахунку їй пенсії за віком, з урахуванням стажу роботи за періоди з 28.12.1984 по 16.12.1996 у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство», відповідно до записів її трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.01.1985 року дати заповнення, звернулась до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка, яка у даному випадку була працівником, не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV).

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058 у редакції Закону № 2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема, у ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ ( далі - Закону № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст.44 Закону № 1058-ІV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Так, ст.62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 ( далі- Інструкція № 162), Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі- Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі- Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 , за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктами 2.11 та 2.12 Інструкції № 162 передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я, по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Відповідно до пункту 2.13 Інструкції № 162 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Відповідно до положень п.2.23 Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем не було перераховано пенсію за віком позивачки з урахуванням страхового стажу її роботи за період з 28.12.1984 по 16.12.1996 у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство», відповідно до записів її трудової книжки, у зв`язку з відсутністю печатки підприємства на титульному аркуші: свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 06.09.1986, оскільки подано копію документа. ОСОБА_1 було рекомендовано підтвердити факт роботи в ці періоди довідками підприємств.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всі записи у трудовій книжці позивачки про періоди її роботи з 28.12.1984 по 16.12.1996 тепличницею у КСП «Луганська овочева фабрика» та з 17.12.1996 по 31.12.1998 робочою з випічки хлібу у ВАТ «Огороднянське хлібоприйомне товариство» виконано з урахуванням положень Інструкції № 162 та підтверджено печатками підприємств.

Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також, у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Вказане дає підстави для висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права, а відтак недотримання роботодавцем усіх вимог при заповненні трудової книжки, не може бути беззаперечною підставою для відмови в призначенні пенсії, особи, яка звернулася за такою.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Відповідач не надав суду належних доказів, які б свідчили про те, що позивачка не має права на зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи, оскільки недоліки в трудовій книжці останньої, ще не є підставою вважати, що в цей період вона не працювала.

Стосовно доводів апелянта про те, що жодних рішень про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивачки, з урахуванням спірних періодів, ГУ ПФУ в Луганській області не приймало, та жодних протиправних дій щодо неї не вчиняло, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 7-9 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктом 4.10 постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, в редакції Постанови Пенсійного фонду № 25-1 від 16.12.2020, визначено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що за загальним правилом відповідачем у справі має бути саме той суб`єкт владних повноважень, який прийняв рішення, вчинив дії чи допустив бездіяльність, які є предметом судової перевірки.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не приймалось рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивачки спростовуються листами ГУ ПФУ в Луганській області від 24.05.2023 та від 16.06.2023 на звернення позивачки через веб-портал Пенсійного фонду України про перерахунок її пенсії від 09.05.2023 та від 30.05.2023, які були розглянуті ГУ ПФУ в Луганській області. За результатами розгляду цих звернень перерахунок пенсії проведено не було. Позивачці було повідомлено, що при обчисленні її страхового стажу не було враховано її трудову книжку у зв`язку з відсутністю печатки підприємства на титульному аркуші: свідоцтво про укладення шлюбу , оскільки подано копію документа. ОСОБА_1 ; рекомендовано підтвердити факт її роботи до 01.01.1999 довідками підприємства, а в разі незгоди з цим рішенням відповідача - оскаржити його в судовому порядку, що і було зроблено позивачкою.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено правомірність його рішення щодо відмови позивачці у здійсненні перерахунку її пенсії за віком.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі № 440/8916/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін