Справа № 452/2631/24
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/2631/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" вересня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський першого взводу другої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капрал поліції Процик Олег Андрійович, - про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1475769 від 19.02.2024р. та серії ЕНА №1884750 від 11.04.2024р., винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 510грн штрафу.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 19.02.2024р. о 14.32год по вул. Кульпарківська, 111 у м. Львів вона, керуючи транспортним засобом марки БМВ525 д.н.з. НОМЕР_1 , проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3.г ПДР України. Вважає, що винесена відповідачем постанова є незаконною та необґрунтованою з огляду на відсутність складу правопорушення, зокрема, наявність самої події адміністративного правопорушення; позивач зазначає, що того дня їхала автомобілем і коли наближалась до світлофора, то горів зелений сигнал, коли вже зрівнялась із світлофором, зелений сигнал почав блимати і вона, щоб не створювати аварійну ситуацію екстреним гальмуванням продовжила рух; даний факт виключає її вину в порушенні правил дорожнього руху, так як таке порушення не підтверджується жодним доказом, а саме відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення (покази свідків, відеозапис чи фотозйомка); а тому просить скасувати таку постанову та закрити провадження у справі.
Представник відповідача подав до суду відзив на позов, яким позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у позові відмовити. Зазначив, що відповідно до Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності 19 лютого 2024 року о 14.32год у м. Львів по вул. Кульпарківська, 111 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки БМВ525 проїхала перехрестя на заборонений жовтий сингал світлофора, чим порушила п. 8.7.3.г ПДР України. Під час розгляду справи поліцейським з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи, який відбувався у присутності порушника із роз`ясненням прав і обов`язків; разом з тим, відеозапис правопорушення із портативного відео реєстратора поліцейського згідно наказу МВС №1026 від 18.12.2018р. зберігається 30 діб, а тому такий представити неможливо, оскільки управлінню патрульної поліції не було відомо про наміри позивача оскаржувати постанову та необхідність збереження відеофіксації правопорушення. Беручи до уваги зазначене, підстав вважати оскаржувану постанову незаконною немає; разом з тим постанова серії ЕНА №1475769 від 19.02.2024 року є скасованою.
Позивач подала до суду заперечення на відзив, яким наполягала на неправомірності винесеної постанови, оскільки їй не зрозуміло по якій причині відповідачем складено дві постанови за одне правопорушення, та крім того про факт скасування постанови від 19.02.2024р., що зазначений у відзиві їй не було відомо; вважала таке притягнення її адміністративної відповідальності безпідставним, незаконним, а постанови такими, що підлягають скасуванню.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:
Судом установлено, що поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капралом поліції ОСОБА_2 19 лютого 2024 року винесено постанову серії ЕНА №1475769 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн.
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 19 лютого 2024 року о 14.32год у м. Львів по вул. Кульпарківська, 111 керуючи автомобілем марки БМВ525 проїхала перехрестя на заборонений жовтий сингал світлофора, чим порушила п. 8.7.3.г ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.
Позивач вчасно у встановлений законом спосіб звернулася із скаргою до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, яка була залишена без задоволення рішенням №57 від 27.02.204р. т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у Львівській області та постанову серії ЕНА №1475769 від 19.02.2024р. залишено без змін.
Також судом встановлено, що поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капралом поліції ОСОБА_2 11 квітня 2024 року повторно винесено постанову серії ЕНА №1884750 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із тих самих підстав та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн.
Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1475769 від 19.02.2024 року та серії ЕНА №1884750 від 11.04.2024р. протиправними, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Далі норма Закону регламентує вимоги до її складення. Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому суд констатує, що позивач із самого початку спірних правовідносин не була згідною з діями поліцейського інспектора і, зазначене повністю проігноровано посадовою особою, котрий на переконання суду вчиняв дії поспішно та далі упереджено.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
За приписами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами, далі Правила).
Розділом 8 Правил передбачено регулювання дорожнього руху та згідно п. 8.7.3.г. жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Адміністративним правопорушенням згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП визнається порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Позивач ОСОБА_1 постійно заперечувала і тепер заперечує факти, що викладені у постановах інспектора посилаючись на те, що вона проїхала на миготливий зелений сигнал ще до включення жовтого сигналу закінчила маневр, а тому вказане правопорушення не вчиняла і жодних вимог ПДР не порушувала.
Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.
Водночас приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапису у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно правовій позиції ВС, викладеній у Постанові від 26.04.2018 у справі №338/855/17 зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено саме на відповідача. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.
Відповідачем в якості доказів по справі надано відзив, в якому зазначено, що диск із відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського не збережено.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. (п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026).
Також відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026).
Разом з тим, як відповідачем та поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капралом поліції ОСОБА_2 не надано жодних, в тому числі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у спірних постановах щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУнАП, не представлено суду відеозапис, що ОСОБА_1 19.02.2024р. о 14.32год по вул. Кульпарківська, 111 у м. Львів керуючи автомобілем марки БМВ525 проїхала перехрестя на заборонений жовтий сингал світлофора, оскільки остання заперечує факт вчинення нею вказаного правопорушення, а тому відсутні будь-які докази того, що особою вчинено адміністративне правопорушення.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується лише на припущеннях поліцейського, однак сама по собі спірна постанова не є беззаперечним доказом на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо порушення нею ПДР України.
Таким чином докази того, що ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 8.7.3.г ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні. Інших належних та допустимих доказів по справі відповідачем суду не надано.
Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).
Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази до вказаної постанови не додані. Оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають задоволенню, - поліцейський інспектор сам собі всупереч безпідставно 11.04.24р. виніс другу аналогічну постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вже за відсутності відеозапису тієї події як знищеного по строку і, жодним чином не беручи до уваги вимоги Закону, що наведені судом вище.
Відтак, суд приходить до висновку, що дії капрала поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувані постанови відповідачем прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП скасовує вказані постанови і закриває провадження у справі.
Керуючись ст. 6, 9, 10, 195, 242-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанови серії ЕНА №1475769 від 19.02.2024 року та серії ЕНА №1884750 від 11.04.2024 року, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області капралом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень по справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя