Справа № 400/5853/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 р. справа № 400/5853/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаПершого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пров. Бебюш Капон, 16, м. Первомайськ, Миколаївська обл., Первомайський р-н, 55213,

провизнання протиправною та скасування постанови від 23.05.24 р. у виконавчому провадженні № 75102996

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулась з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача у виконавчому провадженні № 75102996 від 23.05.24 р. про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 32 000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що оскаржуваною постановою відповідач протиправно вирішив стягнути виконавчий збір у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати, виходячи з того, що рішення, яке підлягало примусовому виконанню, немайнового характеру. Позивач вважає, що рішення мало майновий характер, адже кінцевим результатом виконання рішення є виплата стягувачу грошових коштів в сумі 81 632,45 грн. Відтак, виконавчий збір у даному випадку мав складати 8 163,24 грн. (81 632,45 грн * 10%).

Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки в Законі України «Про виконавче провадження» міститься розділ VII - виконання рішень немайнового характеру, і в ньому міститься порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. Відтак, рішення за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, як у даному випадку, є рішенням немайнового характеру, відповідно, сума виконавчого збору розрахована у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», а оскаржувана постанова є правомірною.

Суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 287 КАС України.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.12.23 р. усправi № 400/13241/23 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.03.18 р. до 09.08.19 р. включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03 р. № 1078 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.18 по 09.08.19 р. включно відповідно до абзацiв 4,6 пункту 5 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.24 р. рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі № 400/13241/23 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату індексації різниці у визначеній сумі. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату індексації-різниці у визначеній сумі задоволено, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_3 індексації-різниці грошового забезпечення 4 463,15 грн. за період з 01.03.18 р. до 09.08.19 р. в загальній сумі 81 632,45 грн., відповідно до абз. 3, 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.03 р. № 1078; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_3 індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463,15 грн. за період з 01.03.18 р. до 09.08.19 р. в загальній сумі 81 632,45 грн., відповідно до абз. 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.03 р. № 1078. В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.12.23 р. у справі № 400/13241/23 залишено без змін.

На виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.24 р. у справі № 400/13241/23 Миколаївським окружним адміністративним судом видано 26.04.24 виконавчий лист про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_3 індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463,15 грн. за період з 01.03.18 р. до 09.08.19 р. в загальній сумі 81 632,45 грн., відповідно до абз. 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.03 р. № 1078.

Постановою відповідача від 23.05.24 р. відкрито виконавче провадження № 75102996 на підставі виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.04.24 р. у справі № 400/13241/23 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_3 індексацію-різницю грошового забезпечення 4 463,15 грн. за період з 01.03.18 р. до 09.08.19 р. в загальній сумі 81 632,45 грн., відповідно до абз. 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.03 р. № 1078, також у зазначеній постанові у п. 3 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 32 000 грн.

Позивач вважаючи протиправною вищезазначену постанову через незгоду з розміром виконавчого збору звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.16 р. (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У пункті 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У частині першій статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За приписами частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 03.07.18 р. № 2475-VIII, який набрав чинності з 28.08.18 р., виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно ч.3 ст.27 Закону № 1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Тобто, якщо це рішення майнового характеру, то розмір виконавчого збору становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Разом із тим, якщо ж виконується рішення немайнового характеру, то виконавчий збір з боржника юридичної особи стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

За змістом виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду № 400/13241/21 від 26.04.24 р. та резолютивної частини судового рішення (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.24 р.), на підставі якого було видано виконавчий документ, він містить вартісну оцінку зобов`язання боржника, а саме в сумі 81 632,45 грн., тобто він має матеріальний характер.

Таким чином, оскільки за змістом виконавчого листа № 400/13241/21 від 26.04.24 р. стягувачу було присуджено конкретну суму (81 632,45 грн.), у відповідача були відсутні підстави для визначення суми виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника. Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що виконавчий збір мав становити 8 163,24 грн. (81 632,45 грн.*10%).

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.05.24 р. ВП № 75102996 підлягає скасуванню, при цьому суд зазначає, що позивач невірно визначив свій спосіб захисту, оскільки постанова про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 32 000 грн. відсутня, стягнення виконавчого збору було визначено відповідачем саме у п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.05.24 р. ВП № 75102996.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 255, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш ИВ:

1. Позов військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (пров. Бебюш Капон, 16, м. Первомайськ, Миколаївська обл., Первомайський р-н, 55213, ), задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.05.24 р. ВП № 75102996 щодо стягнення з боржника військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 32 000 грн.

3. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз