Справа № 160/4303/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/4303/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року (суддя Конєва С.О.) у справі №160/4303/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме: ухилення від повторного (після набрання чинності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 року по справі №160/14267/23 розгляду у встановленому порядку заяви позивача Про надання посвідки на тимчасове проживання та зобов`язати відповідача повторно розглянути вказану заяву у встановленому порядку;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме: ухилення від розгляду у встановленому порядку заяви позивача від 03.05.2023 року Про надання дозволу на імміграцію, поданої до Центрально-міського РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області та зобов`язати відповідача розглянути вказану заяву у встановленому порядку.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 19.10.2022р. звернувся до відповідача із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання, проте, відповідачем 28.10.2022р. було прийнято рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання з підстав п.п.9 п.61 постанови КМУ №322 від 25.04.2018. Зазначене рішення було визнано протиправним та скасоване згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2023р. у справі №160/14267/23, натомість, відповідачем заява позивача по суті розглянута не була. Крім цього, позивач зазначав те, що 03.05.2023р. засобами поштового зв`язку (через те, що відповідач відмовився приймати документи у позивача особисто) ним до відповідача було направлено заяву про надання дозволу на імміграцію у відповідності до ст.4 Закону України Про імміграцію (такий дозвіл надається поза квотою батькам громадян України), проте, вказану заяву не розглянуто у шестимісячний строк, що є порушенням відповідачем вимог ст.9 Закону України «Про імміграцію».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року позов задоволено.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено такі висновки.

Стосовно заявлених вимог щодо розгляду заяви від 19.10.2022 про оформлення посвідки на тимчасове проживання, суд зазначив те, що після скасування рішення міграційної служби в судовому порядку відсутнє будь-яке рішення з приводу поданої позивачем заяви, що суперечить положенням Порядку №322, яким визначено процедуру оформлення (видачі) посвідок на тимчасове проживання.

Стосовно заявлених вимог щодо розгляду заяви від 03.05.2023 про надання дозволу на імміграцію, суд вказав на те, що надані позивачем докази, а також і витребуванні судом докази у відповідача, підтверджують факт звернення позивача з вказаною заявою, але жодного із рішень, передбаченого Законом України «Про імміграцію», відповідачем прийнято не було.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на таке. Так, відповідач зазначає, що після скасування рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання суд не зобов`язував орган міграційної служби повторно розглянути заяву позивача від 19.10.2022, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача, в частині розгляду заяви позивача від 19.10.2022 про оформлення посвідки на тимчасове проживання. Стосовно заявлених вимог щодо розгляду заяви від 03.05.2023 про надання дозволу на імміграцію, відповідач вказує на те, що оскільки позивач не звертався із заявою встановленої форми, то таке звернення позивача було розглянуто в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

У відзиві на позов позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Азербайджанської Республіки, що підтверджується змістом копії його паспорту № НОМЕР_1 з датою видачі 06.08.2022 дійсного до 05.08.2032 (а.с.22,141-145).

02.10.2022р. позивач приїхав з Азербайджану до України, з метою возз`єднання сім`ї, зокрема, з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, що підтверджується відміткою у паспорті позивача, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.01.2019р. та копією довідки №7411-000016252 про реєстрацію особи громадянином України від 10.02.2023р., які наявні у справі (а.с.17-18).

19.10.2022р. позивач звернувся до відповідача із заявою-анкетою №100178474 про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні з підстав возз`єднання сім`ї із громадянином України (на підставі шлюбу) 04/14, що підтверджується змістом копії наведеної заяви-анкети (а.с.130-131).

За результатами розгляду вказаної вище заяви-анкети позивача, 28.10.2022р. посадовою особою відповідача було прийнято рішення №167 6369) про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання позивачеві на підставі підпункту 9 пункту 61 Порядку №322 від 25.04.2018р., що підтверджується копією наведеного рішення(а.с.151).

Надалі, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2023р. у справі №160/14267/23 було визнано протиправним та скасовано рішення відповідача №167 6369) Про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні, прийняте відносно позивача, дане судове рішення набрало законної сили 19.12.2023р., що підтверджується змістом копії наведеного судового рішення, наявного у справі та інформацією, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с.73-86).

Після визнання протиправним та скасування вищенаведеного рішення відповідача №167 від 28.10.2022р. інших рішень щодо поданої заяви, відповідачем не приймалось.

Окрім того, через те, що відповідач відмовився прийняти заяву у позивача особисто, 03.05.2023р. позивач склав на адресу територіального відділення ДМС заяву про надання дозволу на імміграцію в Україні (встановленої законом форми) від 03.05.2023р. з метою возз`єднання сім`ї з донькою громадянкою України ОСОБА_2 , місце проживання в Україні АДРЕСА_1 , до якої були додані копії документів, а саме: копія паспорту позивача, три фотокартки позивача, копія договору оренди житлового приміщення від 10.03.2023р., копії свідоцтв про народження неповнолітніх дітей позивача, копія довідки про реєстрацію особи громадянином України №7411-000016252, копія свідоцтва про шлюб з ОСОБА_3 від 04.05.2017р. та квитанція про надання послуг, що підтверджується змістом наведеної копії заяви та наведеними копіями документів (а.с.20-30).

Зазначена заява про надання дозволу на імміграцію з доданими до неї документами від 03.05.2023р. супровідним листом була направлена позивачем на адресу територіального відділення ДМС - Центрально-міський РВ у АДРЕСА_2 ) засобами поштового зв`язку з описом вкладення у цінний лист 03.05.2023р., що підтверджується копіями опису вкладення та накладної Укрпошти №375 від 03.05.2023р., наявних у справі (а.с.31).

Заява позивача про надання дозволу на імміграцію від 03.05.2023р. була отримана відповідачем 04.05.2023р., що підтверджується відбитком штампу вх. №158/1231-23 від 04.05.2023р. (а.с.202).

У відповідь за зазначену заяву, відповідачем листом №1231-1051/1231-23 від 06.05.2023р. позивачеві було відмовлено у розгляді заяви про надання дозволу на імміграцію через те, що вона оформлена на бланку адвокатського бюро офіс адвоката Якименка С.Г., що є підставою для відмови у наданні інформації, при цьому, для подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну запропоновано звернутися на особистий прийом до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання про що свідчить зміст копії наведеного листа (а.с.203).

Вважаючи протиправною вищенаведену бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді заяви-анкети позивача від 19.10.2022р. про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, після визнання протиправним та скасування рішення відповідача №167 від 28.10.2023р.у судовому порядку; не розгляді відповідачем заяви про надання дозволу на імміграцію від 03.05.2023р. у встановленому порядку, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо заявлених вимог стосовно розгляду заяви від 19.10.2022 про оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий стату іноземців та осіб без громадянства» посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Механізм оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання передбачений Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та зниження посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ №322 від 25.04.2018.

Відповідно до п.45 Порядку №322 після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС або уповноважена ним посадова особа приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Отже, наслідком розгляду заяви є прийняття відповідного рішення (рішення про оформлення посвідки чи про відмову в її оформленні).

У спірному випадку встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що позивач звертався із заявою від 19.10.2022 про оформлення посвідки на тимчасове проживання. Вказана заява хоча і була розглянута органом міграційної служби і за наслідками такого розгляду було прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну, але вказане рішення було визнано неправомірним та скасовано в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи скасування рішення органу міграційної служби, на теперішній час стосовно поданої заяви позивача не існує жодного рішення міграційної служби, що свідчить про те, що заява позивача на теперішній час органом міграційної служби по суті не розглянута.

Посилання відповідача на те, що рішенням суду не було зобов`язано орна Міграційної служби повторно розглянути заяву позивача від 19.10.2022, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки сам факт відсутності жодного із рішень органу міграційної служби, передбачених Порядком №322, стосовно поданої заяви про оформлення посвідки на тимчасове проживання, свідчить про те, що така заява залишається не вирішеною і вказує на обов`язок органу міграційної служби розглянути таку заяву та прийняти з цього приводу одне із рішень: або рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, в частині вирішених позовних вимог щодо розгляду заяви від 19.10.2022 про оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Стосовно заявлених вимог щодо розгляду заяви від 03.05.2023 про надання дозволу на імміграцію.

Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що надані позивачем докази, а також і витребуванні судом першої інстанції докази у відповідача, підтверджують факт звернення позивача з вказаною заявою (а.с.202-204). До вказаного звернення позивачем надано: оригінал заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну, встановленого зразку; копія паспорту позивача; три фотокартки позивача, копія договору оренди житлового приміщення від 10.03.2023р.; копії свідоцтв про народження неповнолітніх дітей позивача; копія довідки про реєстрацію особи громадянином України №7411-000016252; копія свідоцтва про шлюб з ОСОБА_3 від 04.05.2017р.

Заява позивача про надання дозволу на імміграцію від 03.05.2023р. була отримана відповідачем 04.05.2023р., що підтверджується відбитком штампу вх. №158/1231-23 від 04.05.2023р. (а.с.202).

З огляду на положення Закону України «Про імміграцію», Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983, отримання дозволу на імміграцію передбачає подання іммігрантом відповідної заяви. Таке звернення обумовлює виникнення в органу міграційної служби певних обов`язків щодо розгляду такої заяви у визначених законодавством процедурах, наслідком чого є прийняття відповідного рішення (рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу).

Оскільки у спірному випадку відповідачем не було прийнято жодного із зазначених рішень, то суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про допущену відповідачем протиправну бездіяльність в питанні розгляду заяви позивача від 03.05.2023 про надання дозволу на імміграцію.

Встановивши вищезазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача розглянути заяви позивача від 19.10.2022 про оформлення посвідки на тимчасове проживання та від 03.05.2023 про надання дозволу на імміграцію.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі №160/4303/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України

Вступну та резолютивну частини проголошено 24.09.2024

Повне судове рішення складено 25.09.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк