Справа № 420/16906/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, при секретарі Наталії ПЕРЕБИЙНІС,

за участю представника позивача Олександра ГУСАРОВА,

представника відповідача Анастасії ЗАРУДНОЇ,

розглянувши в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Одеській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: №2-1553-UA0073549 від 19.04.2023, №1-1553 від 20.04.2023, №1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, №2-1553-UA0073549 від 19.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 2-1553-UA0073549 від 19.04.2023, № 2-1553-UA0073549 від 19.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 1-1553 від 20.04.2023, № 2-1553-UA0073549 від 19.04.2023, №2-1553-UA0073549 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, №1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023, № 2-1553-UA0073549 від 19.04.2023, №1728199- 2407-1553 від 19.04.2023, № 1-1553 від 19.04.2023 щодо нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2022 податкові періоди ,

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № 0-1552 від 23.03.2023, № 2-1552 від 18.05.2023 щодо сплати ОСОБА_1 транспортного податку з фізичних осіб за 2021 та 2023 роки;

- визнати протиправними дії Головного Управління ДПС в Одеській області щодо одночасного надсилання ОСОБА_1 в одному податковому періоді повідомлень-рішень по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020-2022 звітні роки та зобов`язати Головне Управління ДПС в Одеській області утриматися від надсилання ОСОБА_1 одночасно повідомлень-рішень по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за більшу кількість податкових періодів, ніж один звітний рік;

- визнати протиправними дії Головного Управління ДПС в Одеській області щодо надсилання ОСОБА_1 в одному податковому періоді повідомлень-рішень по сплаті транспортного податку за 2021, 2023 звітні роки та зобов`язати Головне Управління ДПС в Одеській області утриматися від надсилання ОСОБА_1 в одному податковому періоді повідомлень-рішень по сплаті транспортного податку за більшу кількість податкових періодів, ніж один звітний рік;

- зобов`язати Головне Управління ДПС в Одеській області виключити з державного реєстру відповідний запис щодо встановлення обтяження рухомого майна ОСОБА_1 згідно з актом опису майна у податкову заставу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові повідомлення-рішення (далі - ППР) по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та по транспортному податку позивачці у встановленому законом порядку не направлялись. Копії повідомлень про вручення поштового відправлення, які були подані відповідачем до суду в якості підтвердження направлення ППР свідчать, що документи направлялись на адресу: АДРЕСА_1 , що не є адресою позивача, податковою адресою платника є: АДРЕСА_2 . Згідно пп. 266.10.1 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Без вручення податкового повідомлення-рішення, без його надсилання фізичній особі, обов`язок щодо сплати не виникає.

Позивач вказує про порушення порядку формування податкових повідомлень-рішень, оскільки вони прийняті несвоєчасно, не до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), як передбачено ПКУ, а одночасно за три роки (2020-2022рр.). Діюче законодавство не містить норми, яка б дозволяла податковим органам надсилати повідомлення-рішення за більшу кількість податкових періодів, ніж один звітний рік. ППР не містять інформації щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про адресу місцезнаходження, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Надані суду розрахунки самостійно нарахованих відповідачем податкових зобов`язань позивача містять недоліки, які не дозволяють визнати достовірним зміст цих розрахунків. Зокрема, таблиця розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, по об`єктах оподаткування, які належать позивачу в рядках 5,6,8,9,10 відсутні адреси об`єктів нерухомого майна, право власності на які є базою оподаткування. Таблиця розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік - в рядках12,13,15,16,17 також відсутні адреси об`єктів нерухомого майна. Такі ж недоліки містить таблиця розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік - в рядках 10,11,13,14,15 відсутні адреси об`єктів нерухомого майна. Крім того, розрахунки містять недостовірну інформацію щодо частки позивача у праві власності на об`єкти нерухомості. Стосовно житлових будинків за номерами 14-Ж та АДРЕСА_3 вказано, що вони перебувають у 100% власності позивачки, у той час як позивачка виступала лише співвласником цих об`єктів . Не враховано звільнення в період з 1 березня по 31 березня 2020 року від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до п. 52-5 підрозділу 10 Податкового кодексу України.

Що стосується нарахування позивачці транспортного податку, то податкові повідомлення-рішення не містять інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку. Невірно визначений об`єкт оподаткування. Базою оподаткування у відповідності до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному Міністерства економіки, та є загально доступними . Відповідно до вказаних переліків у 2021 році та 2023 роках автомобіль позивачки BMW модель X6 M50i, 2021 року випуску, бензин, об`ємом двигуна 4395 куб.см, придбаний у 2021 році, не підпадав під жодний з видів автомобілів за встановленим переліком, а тому не був об`єктом оподаткування транспортним податком, а лише певна модель, зазначена в певному переліку, із конкретними технічними характеристиками. Отже, нарахування позивачці податкового зобов`язання з транспортного податку за 2021 рік та 2023 рік є безпідставним та неправомірним.

Позивач вказує, що відповідно до відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, рухоме майно позивача внесено до податкової застави відповідно до акту опису майна №201/15-32-13-02-35 від 16.04.2024, при складанні якого позивачка не була присутня і не запрошувалась. Оскільки, у відповідача, як суб`єкта владних повноважень, відсутні законні підстави для донарахування позивачці грошових зобов`язань, зокрема і за платежем транспортний податок за 2021 і 2023 роки, винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, стягнення податкового боргу є протиправним, тому, відсутні підстави для опису майна у податкову заставу. Позивач вважає, що при вищезазначених обставинах, належним способом захисту може бути визначено зобов`язання контролюючого органу виключити з державного реєстру відповідний запис щодо встановлення обтяження згідно з актом опису майна у податкову заставу.

Ухвалою від 12.06.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 09.07.2024.

25.06.2024 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, як необґрунтованого. Згідно інформаційно - комунікаційної системи "Податковий блок" за фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на дату формування податкових повідомлень - рішень за податковий період 2020-2022, на праві власності перебували об`єкти нерухомого майна. Тому Головним управлінням ДПС в Одеській області було сформовано 19.04.2023 в автоматичному режимі за 2020-2022 податкові періоди фізичній особі ОСОБА_1 податкові повідомлення - рішення по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. ППР були направлені платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення на останню відому податкову адресу платника: АДРЕСА_2 , рекомендований лист згодом повернувся до відправника з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Також відповідач вказує, що згідно даних інформаційно - комунікаційних систем податкового органу у 2021 році, 2023 році за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб BMW X6, 2021 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 4395 куб.см., тип палива В, дата здійснення реєстраційної дії 07.04.2021 року. який є об`єктом оподаткування, оскільки з року випуску автомобіля минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня податкового звітного року. У 2021 році сума становить 2250000 грн. Тому згідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПКУ, ОСОБА_1 на транспортний засіб BMW Х6, 2021 року випуску, були сформовані та надіслані податкові повідомлення-рішення за 2021 рік про сплату транспортного податку з фізичних осіб на суму 12500,00 грн., за 2023 рік про сплату транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000,00 грн.

В додаткових поясненнях від 08.08.2024 ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що одночасне прийняття ППР за період 2020-2022рр. не суперечить чинному законодавству, а саме: ст.102.1 та ст.266.7.2 ПКУ, відповідно до яких контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

12.08.2024 представник позивача надав суду заперечення проти відзиву, в яких звертає увагу суду на те, що позивач подав суду нові розрахунки сум податку на нерухоме майно за 2020-2022 роки, які мають іншу інформацію, яка була відсутня в раніш поданих розрахунках: були додані адреси об`єктів нерухомого майна, а кількість об`єктів нерухомості у розрахунках за 2020 рік зменшилось із 10 до 9, а за 2021 рік - з 17 до 16. Таким чином, позивач вважає, що відповідач спотворив ним же самим надану інформацію та сфабрикував нові докази, просить суд не брати до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Розрахунки податку на нерухоме майно за 2020-2022 роки не відповідають вимогам щодо належності та допустимості доказів. Позивач вказує, що ст. 102 ПКУ, на яку посилається відповідач у відзиві, не дає контролюючому органу право одночасно приймати податкові повідомлення а три попередніх роки (звітні податкові періоди) . Відповідачем не надано пояснень та не спростовано, що перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України та належний позивачці автомобіль відсутній як у Переліку 2021 року, так і у Переліку 2023 року.

підготовче провадження закрито 13.08.2024, справа розглядалась по суті спору 13.08.2024 з перервою до 12.09.2024.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 мала в 2020 - 2022 роках у приватній власності нерухомість, зокрема:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 21,2 кв.м, розмір частки 1/2, власник з 02.04.2021;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 47 кв.м, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки 0, власник з 02.04.2021 припинено право власності 28.12.2021 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 94,20 кв.м, розмір частки 0, , вид спільної власності - спільна часткова, власник з 02.04.2021 . припинено право власності 28.12.2021 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 65,50 кв.м, вид спільної власності - часткова, розмір частки 0, власник з 02.04.2021 ,

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 34,0 кв.м, розмір частки 1/1, власник з 06.12.2017 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 48,1 кв.м, спільна часткова власність, розмір частки 0, власник з 02.04.2021.;

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 49 кв.м, розмір частки 1/2, власник з 11.12.2015;

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , загальна площа 50 кв.м, розмір частки 1/1, власник з 15.09.2020;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 68,7 кв.м, розмір частки 1/2, власник з 02.04.2021 ,

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , загальна площа 74,2 кв.м, розмір частки 1/1, власник з 15.11.2019 ,

- квартира за адресою: АДРЕСА_8 , загальна площа 86,3 кв.м, розмір частки 1/1, власник з 08.02.2011 ,

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , загальна площа 108,1 кв.м, розмір частки 1/1, власник з 24.01.2013 ,

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_10 , загальна площа 205,8 кв.м., розмір частки позивачки 1/2., власник з 01.06.2021 ,

- квартира за адресою: АДРЕСА_11 , загальна площа 278,1 кв.м, розмір частки 1/2, власник з 16.12.2019 ,

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_12 , загальна площа 501,5 кв.м, розмір частки власності позивачки 1/2, власник з 17.03.2020 ,

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_13 , загальна площа 4659,7 кв.м, розмір частки 4/1000, власник з 13.12.2013 ,

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_14 , загальна площа 744,3 кв.м, розмір частки 26/100, власник з 17.03.2015.

20.04.2023 відповідачем були сформовані податкові повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки,

за 2020 рік:

№ 1-1553 від 20.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 805 грн. 95 коп. , адреса об`єкта: АДРЕСА_13 ., розмір частки яка перебуває у власності: 18,64 кв. м,ставка податку: 47,23 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 4723 грн. встановленої з 01.01.2020.

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 71 грн. 25 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_4 , розмір частки, яка перебуває у власності: 34.00 кв. м, ставка податку: 4,72 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 4723 грн. встановленої з 01.01.2020. ставка 0.10% - для житлових приміщень.

№ 1-1553 від 20.04.23, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 4680 грн. 10 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_9 , розмір частки яка перебуває у власності: 108.10 кв.м, ставка податку: 47,23 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2020 - 4723 грн.,

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 3212 грн. 43 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_7 , розмір частки, яка перебуває у власності 74,20 кв.м, ставка податку: 47,23 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2020 - 4723 грн.

№ 1-1553 від 20.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 8882 грн. 19 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_12 , розмір частки яка перебуває у власності: 250.75 кв.м, ставка податку: 47,23 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2023 - 4723 грн.

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 200,93 грн., адреса об`єкта: АДРЕСА_11 , розмір частки яка перебуває у власності: 139.05 кв.м, ставка податку: 4.72 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2020 - 4723 грн. ( 0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 124 грн. 71 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_8 , розмір частки яка перебуває у власності: 86.30, ставка податку: 4,72 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2020 - 4723 грн., 0.10% - для житлових приміщень.

№ 2-1553-UА 0073549 від 19.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 1060 грн. 71 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_5 , розмір частки яка перебуває у власності: 24.50кв.м , ставка податку: 47,23 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2020 - 4723 грн.

№ 2-1553 від 19.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 8378 грн. 20 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_14 , розмір частки яка перебуває у власності: 193.52 кв.м, ставка податку: 47,23 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2020 - 4723 грн.

за 2021 рік :

№1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 1118 грн. 33 коп. адреса об`єкта: АДРЕСА_13 ., розмір частки яка перебуває у власності: 18,64, ставка податку: 60,00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 119 грн. 49 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_4 , розмір частки яка перебуває у власності: 34.00 кв.м, ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 6486 грн., адреса об`єкта: АДРЕСА_9 ., розмір частки яка перебуває у власності: 108.10 кв.м, ставка податку: 60,00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 6000 грн.

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 4452 грн., адреса об`єкта: АДРЕСА_7 , розмір частки яка перебуває у власності 74,20 кв.м, ставка податку: 60,00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 15045 грн. , адреса об`єкта: АДРЕСА_12 , розмір частки, яка перебуває у власності: 250.75 кв.м, ставка податку: 60,00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 488, 67 грн., адреса об`єкта: АДРЕСА_11 , розмір частки яка перебуває у власності: 139.05, ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 303 грн. 29 коп.,адреса об`єкта: АДРЕСА_8 , розмір частки яка перебуває у власності: 86.30 кв.м , ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 258, 99 грн. , адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки, яка перебуває у власності: 94.20 кв.м, ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.(10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 104 грн. 95 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки яка перебуває у власності: 34.35 в.м, ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 73 грн. 48 коп., адреса об`єкта:, АДРЕСА_3 , розмір частки яка перебуває у власності: 24.05, ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн. (10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 32грн. 39коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки яка перебуває у власності: 10.6 кв.м, ставка податку: 6.00 грн., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.( 0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 248,38 грн.. адреса об`єкта: АДРЕСА_10 , розмір частки яка перебуває у власності: 102.9, ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 129 грн. 22 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки, яка перебуває у власності: 47.00 кв.м, ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 20.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 100 грн. 06 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки, яка перебуває у володінні: 32.75 кв.м , ставка податку: 6.00 виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 2-1553-UА0073549 від 19.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 1470 грн. ,адреса об`єкта: АДРЕСА_5 , розмір частки яка перебуває у власності: 24.50 кв.м, ставка податку: 60 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.

№ 2-1553-UА0073549 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 11611 грн. 08 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_14 , розмір частки яка перебуває у власності: 193.52 кв.м, ставка податку: 60,00 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2021 - 6000 грн.

За 2022 рік:

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 1211 грн.52 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_13 , розмір частки, яка перебуває у власності: 18,64 кв.м, ставка податку: 47,23 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 135 грн. 27 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_4 , розмір частки яка перебуває у власності: 34.00 кв.м, ставка податку: 6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 7026 грн. 50 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_9 , розмір частки, яка перебуває у власності: 108.10 кв.м, ставка податку: 65,00 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 4823 грн. адреса об`єкта: АДРЕСА_7 , розмір частки яка перебуває у власності: 74.20 кв.м, ставка податку: 65,00 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 16298 грн. 75 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_12 , розмір частки, яка перебуває у власності: 250.75 кв.м, ставка податку: 65,00 грн., виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 553 грн. 20 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_11 , розмір частки яка перебуває у власності: 139.05 кв.м, ставка податку: 6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 343 грн. 34коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_8 , розмір частки яка перебуває у власності: 86.30, ставка податку: 6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.(0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 136,66 грн., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки яка перебуває у власності: 35.35 кв.м, ставка податку: 6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 95,68 грн., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки яка перебуває у власності: 24.05 кв.м, ставка податку: 6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 42 грн. 17 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки яка перебуває у власності: 10.6, ставка податку: 6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 19.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 409 грн. 38 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_10 , розмір частки яка перебуває у власності: 102.9 кв.м, ставка податку: 6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 1-1553 від 19.04.2023, про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 130 грн. 29 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , розмір частки яка перебуває у володінні: 32.75 кв.м, ставка податку:6.50 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн. (0.10% - для житлових приміщень).

№ 2-1553-UА0073549 від 19.04.2024 2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 3250 грн., адреса об`єкта: АДРЕСА_6 , розмір частки яка перебуває у володінні: 50.00 кв.м, ставка податку:65,00 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.

№ 2-1553-UА 0073549 від 19.04.2023 2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 1592 грн. 50 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_5 , розмір частки яка перебуває у власності: 24.50 кв.м, ставка податку: 65,00 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.

№ 2-1553-UА0073549 від 19.04.2023 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 12578 грн. 67 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_14 , розмір частки, яка перебуває у власності: 193.52 кв.м, ставка податку: 65,00 грн. виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої з 01.01.2022 - 6500 грн.

ППР було направлено платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника: АДРЕСА_2 , який повернувся до відправника з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Також відповідачем були сформовані та надіслані позивачці податкові повідомлення-рішення № 0-1552 від 23.03.2023, № 2-1552 від 18.05.2023 щодо транспортного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 12500 грн. та за 2023 рік в сумі 25000 грн. за придбаний ОСОБА_1 в липні 2021 року транспортний засіб BMW Х6, 2021 року випуску. ППР були надіслані на адресу АДРЕСА_1 , повернуті з поміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та порядком їх формування та надсилання, позивачка звернулась до суду з позовом.

Позивачка також вважає, що суд має зобов`язати Головне Управління ДПС в Одеській області виключити з державного реєстру відповідний запис щодо встановлення обтяження рухомого майна ОСОБА_1 згідно з актом опису майна у податкову заставу.

Надаючи оцінку правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України).

Відповідно до п.15.1. ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПКУ податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

Обчислення суми податку з об`єкта / об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Сума податку за об`єкт нежитлової нерухомості розраховується за формулою наступним чином:

Сума податку = ЗП * (МП * СП)

ЗП - загальна площа об`єкту нежитлової нерухомості

МП - мінімальна заробітна плата встановлена законом на 01 січня звітного (податкового) року;

СП - ставка податку, встановлена за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, на 1 січня звітного (податкового) року за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п. 266.5.1. п. 266.5 ст.266). Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Відповідно п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Кодексу органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою Затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пп.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПКУ передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Сторони не мають суперечок щодо площі нерухомості позивачки та розмірів податку, крім таких об`єктів як житлові будинки АДРЕСА_15 . Частка власності позивачки обчислена контролюючим органом як 100%, у той час як позивачка виступала лише співвласником цих об`єктів із розміром частки - 1/2, в підтвердження чого суду надані копії договорів купівлі-продажу даної нерухомості від 28.12.2021 року, в яких продавцями виступає позивачка та інші особи. Пункти 3 договорів вказують, що право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 02.04.2021 .

Податковим повідомленням-рішенням № 1-1553 від 20.04.2023 нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 129 грн. 22 коп., адреса об`єкта: АДРЕСА_3 , податковим повідомленням-рішенням № 1-1553 від 20.04.2023нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 258,99 грн. , адреса об`єкта: АДРЕСА_3 . Судом встановлено, що за даними Державного реєстру прав на нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , та за адресою АДРЕСА_3 , мають вид спільної власності - спільна часткова, одним з власників дійсно з 02.04.2021 є ОСОБА_1 , вказано, що розмір частки 0, право власності припинено 28.12.2021.

ГУ ДПС в Одеській області не надало доказів того, що позивачка була одноособовою власницю цих двох житлових будинків в 2021 році. Тому з урахуванням наданих представником позивачки копій договорів купівлі-продажу від 28.12.2021 суд вважає, що ППР № 1-1553, № 1-1553 від 20.04.2023 прийняті протиправно та підлягають скасуванню.

Як встановлено судом, по іншим об`єктам нерухомості, які знаходяться повністю або частково у власності позивачки, контролюючим органом було правильно обчислено суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2022 роки, виходячи з площі об`єктів нежитлової нерухомості, та з урахуванням ставки податку, про що винесено податкові повідомлення-рішення . Посилання позивачки на неправомірне нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в період з 1 березня по 31 березня 2020 року, не підтверджено належними доказами, в розрахунках податку місяць березень виключений з податкового періоду.

Подані до суду розрахунки податків на нерухоме майно не є документами зобов`язального характеру для позивача. Вони можуть уточнятись та корегуватись контролюючим органом.

Щодо доводів позивачки про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не містять в собі необхідних реквізитів, передбачених ПКУ, зокрема, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки позивачка оцінює не зміст податкових повідомлень-рішень, а зміст корінців до податкових повідомлень-рішень.

Порядком надсилання контролюючими органами ППР платникам податку, затвердженого наказом Мінфіну від 28.12.2015 №1204, визначено, що податкові повідомлення-рішення у випадках, визначених Кодексом, повинні містити: суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, граничні строки сплати грошового зобов`язання , попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені. Цим вимогам податкові повідомлення-рішення, які є предметом спору в межах даної справи, відповідають. Доказів у спростування наведеного позивачкою до суду не надано. В додатку 1 до Порядку № 1204 наведені форми податкового повідомлення-рішення та форми корінців до ППР. матеріали справи свідчать, що у ДПС залишаються корінці ППР форми "Ф", а само форма "Ф" ППР містить всі необхідні реквізити. Відповідач разом з відзивом на позовну заяву подав до суду копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, в яких містяться всі необхідні реквізити, та які надсилались платнику і були повернуті за закінченням терміну зберігання.

Щодо доводів позивачки про порушення порядку надсилання ППР, судом встановлено, що вони направлялись платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника: АДРЕСА_2 , який згодом повернувся до відправника 30.05.2023 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Порядком надсилання контролюючими органами ППР платникам податку, затвердженого наказом Мінфіну від 28.12.2015 №1204, визначено, що ППР вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто, чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 Кодексу.

Відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПКУ податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 ст. 42 ПКУ передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків або його представнику. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю та місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків, у день зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

При цьому, відповідно до Постанови Верховного Суду від 18.03.2021 р. у справі № 911/3142/19 в якій зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Згідно з доданими до відзиву копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, податкові повідомлення-рішення, якими визначені зобов`язання по податку на нерухоме майно направлялись ГУ ДПС в Одеській області за адресою позивачки, яка співпадає з адресою, зазначеною у позовній заяві. Отже, зважаючи на положення пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, що направлялися позивачу, є належним чином врученими.

Також суд вважає, що обставини надсилання податкових повідомлень-рішень не впливають на оцінку правомірності їх прийняття, оскільки суд в першу чергу оцінює ППР на дотримання законності та компетенції контролюючого органу. Порядок надіслання ППР враховується та приймається до уваги судами при розгляді справ про стягнення податкового боргу з платників податків.

Щодо посилання позивачки на те, що оскаржувані ППР були складені контролюючим органом з порушенням строків, встановлених Податковим кодексом України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з фізичних осіб надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному ст.42 ПКУ, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Невиконання контролюючим органом такого обов`язку звільняє платника податків лише від відповідальності за несвоєчасність сплати податкового зобов`язання, проте не звільняє від обов`язку сплати такого податку за наявності відповідних правових підстав.

Пропуск податковим органом встановленого підпунктом 266.7.2 статті 266 ПК України строку надсилання податкового повідомлення-рішення до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), не є тим порушенням, яке спростовує правомірність нарахування грошового зобов`язання податковим органом, та не може бути самостійною підставою для скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Недотримання контролюючим органом встановлених строків надіслання податкового повідомлення-рішення не є підставою для припинення податкового обов`язку платника податку з вказаного податку. Строк надсилання податкового повідомлення-рішення, не є строком, що зумовлює припинення податкового обов`язку або звільнення від його виконання.

Що стосується ППР про нарахування транспортного податку, суд встановив наступне.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, стоном на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з п. 267.6.2 ст. 267 ПКУ податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку.

Пунктом 267.8.1 статті 267 ПКУ передбачено, що транспортний податок сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно даних інформаційно - комунікаційних систем податкового органу у 2021 році, 2023 році за фізичною особою ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб BMW X6, 2021 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 4395 куб.см., тип палива В, дата здійснення реєстраційної дії 07.04.2021 .

Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному вебсайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, тобто Міністерства економіки (раніше - Мінекономрозвитку). Переліки легкових автомобілів, що є об`єктом оподаткування, розміщенні на офіційному сайті Міністерства економіки України та є загально доступними. Відповідно до вказаних переліків у 2021 році об`єктом оподаткування могли виступати автомобілі:

BMW X6 (F96) SAV X6 M, до 2 років випуску, об`єм двигуна 4,4, бензин,

BMW X6 M50d, до 2 років випуску, об`єм двигуна 2993, дизель

Відповідно до вказаних переліків у 2023 році об`єктом оподаткування могли виступати автомобілі:

BMW X6 M50i до 1 року випуску, об`єм двигуна 4395* бензин,

BMW X6 M50d , до 1 року випуску , об`єм двигуна 2993* дизель

BMW X6 M до 3 років випуску, об`єм двигуна 4395* бензин

BMW X6 (F96) до 4 років випуску , об`єм двигуна 4395* бензин

BMW X6 (F96) SAV X6 M до 4 років випуску, 4 об`єм двигуна 395* бензин

Тобто, не будь-який автомобіль BMW X6 виступає об`єктом оподаткування транспортним податком, а лише певна модель, зазначена в певному переліку, із певними технічними характеристиками. Позивачка не заперечує той факт, що у 2021 році нею був придбаний транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки BMW модель X6 M50i, 2021 року випуску, бензин, об`ємом двигуна 4395 куб.см, що є її власністю. Разом з тим, у 2021 році вказаний транспортний засіб не виступав об`єктом оподаткування транспортним податком, тому що відсутній у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році. У 2023 році автомобіль BMW, модель X6 M50i, присутній у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році, але із роком випуску - не раніше 2022 року.

Враховуючи викладене, нарахування позивачці податкового зобов`язання з транспортного податку за 2021 рік та 2023 рік є неправомірним.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.267 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування грошових зобов`язань з транспортного податку є не інформація з автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок", а достовірні дані про вартість автомобіля та строк його випуску. Отже, для визначення об`єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні контролюючого органу має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу. Між тим відповідачем не надано до суду жодного документу чи інформації, які б містили відомості про характеристики належного позивачу транспортного засобу.

Суд визнає протиправними та скасовує податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 23.03.2023 № 0-1552 про нарахування транспортного податку в сумі 12500 грн. за 2021 рік, від 18.05.2023 № 2-1552 про нарахування транспортного податку в сумі 25000 грн. за 2023 рік.

Вимога позивачки зобов`язати Головне Управління ДПС в Одеській області виключити з державного реєстру відповідний запис щодо встановлення обтяження рухомого майна ОСОБА_1 згідно з актом опису майна у податкову заставу, не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою не доведено, що підстави такого обтяження зникли .

Податкова вимога ГУ ДПС в Одеській області № 3221-13 від 13.01.2021 про те, що станом на 12.01.2021 є податковий борг по податку на нерухоме майно в сумі 8545 грн. 51 коп., була прийнята за податковим боргом, який виник раніш, ніж прийняті 2023 році податкові повідомлення-рішення, що оскаржуються в даній справі. При збільшенні податкового боргу внаслідок прийняття відповідачем спірних ППР не надсилається нова податкова вимога.

12.04.2024 відповідачем було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, акт опису складений 16.04.2024. в акті вказано, що станом на 12.04.2024 податковий борг становить 37500 грн.

Ст. 59 ПКУ передбачає, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

А відповідно до п. 60.1 ст. 60 ПКУ податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.(т. 88 ПКУ). Підпунктом 89.1.2 ПКУ встановлено, що право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна вносяться за заявою, в тому числі, контролюючого органу.

Сторонами не надано суду доказів того, що станом на час внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 19.04.2024 та/або станом на день розгляду справи у позивача не існує податкового боргу іншого, ніж донарахований транспортний податок. Навпаки, до позовної заяви доданий лист ГУ ДПС в Одеській області від 18.01.2024 про те, що станом на 31.12.2023 у позивачки обліковується податкова заборгованість по податку на нерухоме майно в сумі 118983 грн. 93 коп. та 4922 грн. 50 коп., по збору за місяця для паркування транспортних засобів 31807 грн. , по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 3350 грн., по єдиному внеску для фізичних осіб в сумі 17292 грн. тощо. Відповідно до ч.1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п. 38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Тому, підстави для зняття обтяження рухомого майна ОСОБА_1 виникнуть при погашенні податкового боргу не тільки по транспортному податку, а й по іншим податкам та зборам.

Приписами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обідві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області в сумі 301 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 23.03.2023 № 0-1552 про нарахування транспортного податку в сумі 12500 грн. за 2021 рік, від 18.05.2023 № 2-1552 про нарахування транспортного податку в сумі 25000 грн. за 2023 рік, від 20.04.2023 № 1-1553 про нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 258 грн. 99 коп., від 20.04.2023 № 1-1553 про нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 129 грн. 22 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 301 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 24.09.2024.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА