Справа № 188/991/24
Суддя: Місюра К. В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/991/24
Провадження № 2-а/188/22/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Лисяк А.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: представник Ковальчук Д.Ю. (в режимі відео конференції),

ОСОБА_1

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (смт. Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області)

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (м. Дніпро)

про скасування постанови

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (смт. Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області) просить скасувати постанову серії ББА № 306448 від 24.03.2024р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 грн., а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.03.2024р. по вул. Урожайна в смт. Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області інспектором сектора реагування патрульної поліції ВП № 4 Синельниківського РУП капітаном поліції Карпенко Олександром Володимировичем складено постанову про адміністративне правопорушення серії ББА № 306448 за ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В зазначеній постанові вказано, що позивач 24 березня 2024 року о 18:15 годині в смт. Петропавлівка по вул. Урожайна, керував автомобілем Шкода Рапід, д.н. НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби було вимкнено ближнє світло фар, чим порушив п. 19.1. Правил дорожнього руху України, та п. 2.3.В. та не був пристебнутий ременем безпеки, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач не визнав факту скоєння ним правопорушень, що і зумовило його звернення до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. По факту адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, позивач пояснив, що 24.03.2024 року він не скоював жодного адміністративного правопорушення, оскільки не керував автомобілем Шкода Рапід, д.н. НОМЕР_1 , оскільки його транспортний засіб був припаркований на дорозі і знаходився в нерухомому стані. Крім того, позивач вважає, що не може бути притягнутий до відповідальності за вимкнення ближнього світла фар у темну пору доби, оскільки 24.03.2024 року о 18:15 годині була світла пора доби. До того ж, знаходячись в салоні автомобіля він був пристебнутий ременем безпеки, отже не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направили до суду відзив на позов, згідно якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог, та розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши в судовому засіданні позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2024р. по вул. Урожайна в смт. Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області інспектором сектора реагування патрульної поліції ВП № 4 Синельниківського РУП капітаном поліції Карпенко Олександром Володимировичем складено постанову про адміністративне правопорушення серії ББА № 306448 за ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач не погодився з зазначеною вище постановою, що і зумовило його звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, у тому числі передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України водій транспортного засобу повинен неухильно дотримуватися правил дорожнього руху та не допускати їх порушення за будь-яких обставин.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 24 березня 2024 року о 18:15 годині в смт. Петропавлівка по вул. Урожайна, керував автомобілем Шкода Рапід, д.н. НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби було вимкнено ближнє світло фар, чим порушив п. 19.1. Правил дорожнього руху України, та п. 2.3.В. та не був пристебнутий ременем безпеки, за що передбачена відповідальність, згідно ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до п. 19.1. Правил дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

- на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла;

- на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) фари або ліхтарі;

- на причепах та транспортних засобах, габаритні ліхтарі.

Крім того, відповідно до п. 2.3. в) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, дійсно мале місце винесення відповідачем постанови серії ББА № 306448 за ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

Між тим, позивач категорично заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, зазначаючи при цьому, що не керував автомобілем Шкода Рапід, д.н. НОМЕР_1 , оскільки його транспортний засіб був припаркований на дорозі і знаходився в нерухомому стані. Крім того, позивач вважає, що не може бути притягнутий до відповідальності за вимкнення ближнього світла фар у темну пору доби, оскільки 24.03.2024 року о 18:15 годині була світла пора доби. До того ж, знаходячись в салоні автомобіля він був пристебнутий ременем безпеки.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, 24.03.2024 року о 18:15 год. інспектором СРПП ВП № 4 Вовк П.А. у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД № 591696 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2024 року по справі № 188/818/24 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2024 року постанова Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2024 року відносно ОСОБА_1 залишена без змін.

Отже, вказаними рішеннями спростовується твердження позивача щодо того, що він не керував транспортним засобом, не порушував вимоги ПДР України та не був зупинений працівниками поліції, оскільки вказані обставини в повному обсязі були досліджені судом першої та апеляційної інстанцій.

Як зазначалося вище, обов`язок щодо збирання доказів та доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, в судовому засіданні було переглянуто відео матеріал на DWD-R диску фіксації події, наданий відповідачем в межах розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, як вбачається з відеозапису реєстратора, закріпленим на форменому одязі патрульного і доданого до матеріалів справи за ст. 130 КУпАП, подія відбувається 24.03.2024 року о 18:15 год., коли на вулиці вже беззаперечно темна пора доби, і на автомобілі позивача дійсно було вимкнено ближнє світло фар, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини 2 статті 122 КУпАП.

До того ж, на відео вбачається, як позивач при спілкуванні з поліцейским особисто погодився з тим, що у нього були ввімкнені лише ходові вогні, а не ближнє світло фар.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 306448 від 24 березня 2024 року складена правомірно, оскільки факт порушення позивачем ПДР України підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, долученого до матеріалів справи, перегляд якого, в свою чергу, спростував всі доводи позивача щодо не вчинення ним правопорушень.

Отже доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушень, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП, спростовуються матеріалами справи та рішенням суду, яке набрало законної сили.

Отже, вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачем доведено в повному обсязі.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови судом не встановлено.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, дійсно мали місце, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ББА № 306448 від 24 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, позовна заява є такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра

Повний текст рішення виготовлено 25.09.2024р.