Справа № 320/20299/23
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Київ № 320/20299/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головнокомандувача Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головнокомандувача Збройних Сил України (далі відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач 2), в якому просив суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

визнати протиправним та скасувати наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року №975 (по особовому складу), яким заступника начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 звільнено із займаної посади і призначено на посаду заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України.

поновити полковника ОСОБА_1 на посаді заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (штатно-посадова категорія - бригадний генерал, тарифний розряд 56), або на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді вищого офіцерського складу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу на посаді заступника начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), яка відповідно до Переліку посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами, затвердженого Указом Президента України від 05 травня 2020 року № 166 (з послідуючими змінами), підлягала заміщенню військовослужбовцем у військовому званні «бригадний генерал». Відповідно до статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військове звання «бригадний генерал» віднесено до вищого офіцерського складу військовослужбовців.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року №975 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України призначено заступником начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивача призначено на нижчу позаду з шпк «бригадний генерал» на шпк «полковник».

Вказаний наказ Головнокомандувача Збройних Сил України про пониження в посаді позивач вважає незаконним, таким, що порушує його права, встановлені Конституцією та Законами України гарантії, а відтак таким, що підлягає визнанню протиправним і скасуванню. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Харченко С.В.) від 09 листопада 2023 року відкрито провадження у справі.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку на підставі Рішення Вищої ради правосуддя № 411/0/15-24 від 13 лютого 2024 року «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та відрахуванням зі штату Київського окружного адміністративного суду відповідно до наказу голови суду № 2-ктр/гс від 15 лютого 2024 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2024 року справа розподілена судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року прийнято справу №320/20299/23 до провадження судді ОСОБА_3

19 квітня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 в своєму відзиві зазначає, що наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 14 травня 2023 року № 135 полковнику ОСОБА_1 було надано 3 (три) доби на здачу справ та посади з 15 травня 2023 року, після чого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 17 травня 2023 року № 138 його було виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідач 2 не вбачає жодних порушень у ході видання пункту 1 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року № 975 (по особовому складу) з огляду на наступне.

На час видання оскаржуваного наказу стала критичною некомплектність посад заступників начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України, що як наслідок мало негативний вплив на виконання поставлених завдань Збройними Силами України, під час дії воєнного стану, за напрямком логістики.

З метою посилення безпосереднього керівництва процесом планування заходів логістичного забезпечення Сил логістики Збройних Сил України, та враховуючий наявний у позивача досвід, Головнокомандувачем Збройних Сил України було затверджено План переміщення осіб офіцерського складу Збройних Сил України номенклатури призначення Головнокомандувача Збройних Сил України, яким передбачалось здійснити переміщення полковника ОСОБА_1 з посади - заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (тарифний розряд 56, облікова штатна спеціальність ), на посаду заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України з штатно-посадовою категорією «полковник» (з вищим тарифним розрядом 57. облікова штатна спеціальність ).

Враховуючи зазначене, пунктом 1 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року № 975 (по особовому складу) Головнокомандувачем Збройних Сил України прийнято обґрунтоване і законне рішення, виключно на підставі та у спосіб передбачені Конституцією, законами України та керівними документами, щодо перепризначення позивача із посади заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України на вакантну посаду - заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України, яка повністю відповідала штатно-обліковій спеціальності позивача (фахівця з відповідним досвідом та рівнем освіти), адже призначення на яку було, на час видання даного наказу, пріоритетним завданням в інтересах Збройних Сил України.

При цьому наголошує, що прийняття зазначених кадрових рішень в інтересах Збройних Сил України, є дискреційними повноваженнями відповідача 1. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

07 травня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відповідача 2.

В своїй відповіді позивач зазначає, що в оскаржуваному наказі Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року № 975 підставами для переведення позивача з посади заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (штатно-посадова категорія «бригадний генерал») на нижчу посаду заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (штатно-посадова категорія «полковник») зазначено вимоги пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Передбачена пунктом 257 Положення можливість призначення в особливий період військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади без згоди військовослужбовців жодним чином не знімає з відповідачів обов`язку безумовного дотримання встановлених підпунктом 3 пункту 82 Положення вимог і умов призначення військовослужбовців на нижчі посади.

Вищевикладене підтверджується визначеними у розділах IV, VII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 із внесеними упродовж особливого періоду в 2022 році змінами, положеннями щодо проведення атестування і призначення на посади в особливий період.

При переміщенні позивача на нижчу посаду відповідачами не дотримано вимоги пункту 4.10 вказаної вище Інструкції. Просить суд задовольнити позов.

07 травня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Головнокомандувача Збройних Сил України надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач 1 в своєму відзиві зазначає, що правовою основою військової служби в Збройних Силах України є Конституція України, Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», інші закони України, прийняті відповідно них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, серед яких Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 19.05.2009 № 438/16454 (далі - Інструкція № 170 від 10.04.2009).

В зв`язку із збройну агресію росії відносно України 24.02.2022 року, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан (в подальшому указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» продовжено ведення воєнного стану, який і триває по сьогодні.

З введенням в Україні правового режиму воєнного стану чисельність Збройних Сил України збільшено. Міністерство оборони України, Збройні Сили України, а також Державна служба спеціального транспорту переведені на організацію і штати воєнного часу.

Приписами абзацу другого підпункту 6 пункту 82 Положення № 1153/2008 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється на нижчі посади у зв`язку із призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

Абзацом другим пункту 257 Положення № 1153/2008 визначено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього положення (що містить вичерпний перелік обставин).

На час прийняття рішення про переміщення позивача оскаржуваним наказом так і на час подання даного адміністративного позову відсутні письмові докази наявності обмежень, що підпадає під визначений перелік випадків, визначених пунктом 112 Положення № 1153/2008.

Водночас, згідно з абзацом 5 пункту 4.11 розділу IV Інструкції № 170 від 10 квітня 2009 року підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців в умовах особливого періоду - є документи, визначені пунктом 1.5 розділу І цієї Інструкції.

На час видання оскаржуваного наказу, стала критичним некомплектність посад заступників начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України, що як наслідок мала негативний вплив на виконання поставлених завдань Збройними Силами України, під час дії воєнного стану, за напрямком логістики, що підтверджується листом Кадрового центру Збройних Сил України 321/кц/9992 від 07.12.2023 в матеріалах справи та, додаток 13 до заяви про уточнення позовних вимог).

На виконання зазначеного заходу, з метою посилення безпосереднього керівництва процесом планування заходів логістичного забезпечення Сил логістики Збройних Сил України, та враховуючий наявний у позивача досвід, Головнокомандувачем Збройних Сил України було затверджено «План переміщення осіб офіцерського складу Збройних Сил України номенклатури призначення Головнокомандувача Збройних Сил України» (додаток 14 до заяви позивача про уточнення позовних вимог), яким передбачалось здійснити переміщення полковника ОСОБА_1 з посади - заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (тарифний розряд 56, облікова штатна спеціальність ), на посаду - заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України з штатно посадовою категорією «полковник» (з вищим тарифним розрядом 57, облікова штатна спеціальність ).

Враховуючи зазначене, пунктом 1 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року № 975 (по особовому складу) Головнокомандувачем Збройних Сил України прийнято обґрунтоване і законне рішення, виключно на підставі та у спосіб передбачені Конституцією, законами України та керівними документами, щодо перепризначення позивача із посади заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України на вакантну посаду - заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України, яка повністю відповідала штатно-обліковій спеціальності позивача (фахівця з відповідним досвідом та рівнем освіти), адже призначення на яку було, на час видання даного наказу, пріоритетним завданням в інтересах Збройних Силах України.

При цьому наголошує, що прийняття зазначених кадрових рішень в інтересах Збройних Сил України є дискреційним повноваженнями відповідача 1. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

30 травня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відповідача 1, зміст якої ідентичний відповіді на відзив відповідача 2.

07 травня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Головнокомандувача Збройних Сил України надійшли заперечення на відповідь позивача.

Відповідач 1 в своїх запереченнях зазначає, що метою переміщення позивача було доукомплектування Збройних Сил України. Разом з тим, абзацами третім-п`ятим пункту 112 Положення визначено випадки, за яких потребується згода військовослужбовців на таке переміщення.

Водночас абзацом шостим пункту 112 Положення визначено, що військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Так, згідно з абзацом дванадцятим пункту 4.12 розділу IV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454, службова необхідність визначається, зокрема, відсутністю підготовленого кандидата на заміщення посади. Відповідно до витягу із Плану переміщення осіб рядового, сержантського і старшинського складу на посади номенклатури призначення начальника Генерального штабу Збройних Сил України, що міститься в матеріалах справи, позивач доукомплектовував вакантну посаду.

У той же час, визначення військовослужбовця, який доукомплектовуватиме вакантну посаду є дискреційними повноваженнями командира (начальника). Звертаю увагу, що позивач є учасником бойових дій, а також має досвід проходження військової служби, що свідчить про підготовленість військовослужбовця.

Переміщення здійснюється у зв`язку із службовою необхідністю та стосується військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (таким військовослужбовцем є позивач), то до них не застосовуються обмеження, передбачені абзацами третім-п`ятим пункту 112 Положення.

Крім того наголошує, що матеріали справи не містять документів, які встановлюють обмеження, щодо проходження позивачем служби у певних місцевостях, як він це помилково стверджує.

Таким чином, переміщення позивача відбулося у суворій відповідності до вимог спеціальних норм положення, які діють під час особливого періоду, у тому числі воєнного стану, а відтак, є очевидним, що відповідач 1 при виданні пункту 1 наказу від 08 травня 2023 року № 975 (по особовому складу) діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби, що повністю узгоджується з вимогами частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

06 червня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшли заперечення на відповідь позивача.

Відповідач 2 в своїх запереченнях зазначає, що переміщення позивача відбулося із дотриманням вимог Положення, які діють в період особливого періоду. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорта наявна в матеріалах справи.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Позивач є особою офіцерського складу (військове звання «полковник»), який проходить військову службу в Збройних Силах України.

Наказом Міністра оборони України полковника ОСОБА_1 призначено заступником начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВОС 0110001 (а.с.16).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року №975 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України призначено заступником начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивача призначено на нижчу позаду з шпк «бригадний генерал» на шпк «полковник» (а.с.18).

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 14 травня 2023 року № 135 полковнику ОСОБА_1 було надано 3 (три) доби на здачу справ та посади з 15 травня 2023 року (а.с.19).

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по стройовій частині) від 17 травня 2023 року № 138 полковника ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 (а.с.20).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19 травня 2023 року №112 з 19 травня 2023 року зараховано до списків особового складу військової частини та взято на всі види забезпечення (а.с.21).

15 травня 2023 року позивач звернувся до Головнокомандувача Збройних Сил України із заявою про відміну пункту наказу від 08 травня 2023 року №975 про призначення його заступником начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22-23).

Листом Кадрового центру Збройних Сил України від 24 травня 2023 року за вих.№321/кц/113ВихЗВГ повідомлено, що звернення ОСОБА_1 не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян».

Вважаючи наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року №975 (по особовому складу), яким заступника начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 звільнено із займаної посади і призначено на посаду заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовою основою військової служби в Збройних Силах України є Конституція України, Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», інші закони України, прийняті відповідно них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, серед яких Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 19 травня 2009 року № 438/16454 (далі - Інструкція № 170).

Згідно із частиною четвертою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, прав та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджується Президентом України, та іншими нормативно- правовими актами.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється визначний Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Відповідно до пункту 1 Положення №1153/2008, дане Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно з пункту 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 82 Положення, призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;

6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;

7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;

8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;

9) у разі запровадження нового військового звання.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

Приписами абзацу другого підпункту 6 пункту 82 Положення № 1153/2008 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється на нижчі посади у зв`язку із призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

Абзацом другим пункту 257 Положення №1153/2008 визначено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього положення (що містить вичерпний перелік обставин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан (в подальшому указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» продовжено ведення воєнного стану, який і триває по сьогодні).

Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по дату винесення спірного наказу та розгляду цієї справи в Україні триває воєнний стан, період дії якого, відповідно до Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України» є особливим періодом.

З веденням в Україні правового режиму воєнного стану чисельність Збройних Сил України збільшено. Міністерство оборони України, Збройні Сили України, а також Державна служба спеціального транспорту переведені на організацію і штати воєнного часу.

Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

На час прийняття наказу так і на час подання адміністративного позову а цій справі відсутні письмові докази наявності обмежень, що підпадає під визначений перелік випадків, визначених пунктом 112 Положення № 1153/2008.

Водночас, згідно з абзацом 5 пункту 4.11 розділу IV Інструкції № 170 підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців в умовах особливого періоду - є документи, визначені пунктом 1.5 розділу І цієї Інструкції.

Так, пунктом 1.5 розділу І Інструкції № 170, для встановлення зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України , видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління , з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, оформляється, серед іншого, План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад, яке оформляється на військовослужбовців, зокрема, щодо призначення на посади і переміщення.

З метою ефективного функціонування логістичного забезпечення Збройних Сил України, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 20 квітня 2023 року № 102/дск затверджено Концепцію функціонування системи логістичного забезпечення Збройних Сил України. Для ефективної реалізації зазначеної концепції в Збройних Силах України почали запроваджувати заходи першочергового комплектування органів військового управління стратегічного рівня сил логістичного забезпечення.

Як зазначає відповідач 1 на час видання оскаржуваного наказу стала критичною некомплектність посад заступників начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України, що, як наслідок, мала негативний вплив на виконання поставлених завдань Збройними Силами України, під час дії воєнного стану, за напрямком логістики, що підтверджується листом Кадрового центру Збройних Сил України 321/кц/9992 від 07 грудня 2023 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.80).

На виконання зазначеного заходу, з метою посилення безпосереднього керівництва процесом планування заходів логістичного забезпечення Сил логістики Збройних Сил України, та враховуючий наявний у позивача досвід, Головнокомандувачем Збройних Сил України було затверджено «План переміщення осіб офіцерського складу Збройних Сил України номенклатури призначення Головнокомандувача Збройних Сил України» (а.с.81), яким передбачалось здійснити переміщення полковника ОСОБА_1 з посади - заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (тарифний розряд 56, облікова штатна спеціальність ), на посаду - заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України з штатно посадовою категорією «полковник» (з вищим тарифним розрядом 57, облікова штатна спеціальність ).

Враховуючи зазначене, пунктом 1 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 08 травня 2023 року № 975 (по особовому складу) Головнокомандувачем Збройних Сил України прийнято обґрунтоване і законне рішення, виключно на підставі та у спосіб, передбачені Конституцією, законами України та керівними документами, щодо перепризначення позивача із посади заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України на вакантну посаду - заступника начальника штабу Командування Сил логістики Збройних Сил України, яка повністю відповідала штатно-обліковій спеціальності позивача (фахівця з відповідним досвідом та рівнем освіти), адже призначення на яку було, на час видання даного наказу, пріоритетним завданням в інтересах Збройних Силах України.

При цьому суд погоджується з відповідачами, що прийняття зазначених кадрових рішень в інтересах Збройних Сил України, є дискреційним повноваженнями відповідача 1.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права, що і було здійснено відповідачем 1 в законний спосіб при виданні пункту 1 оскаржуваного наказу від 08 травня 2023 року № 975.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.