Справа № 120/5191/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 р. Справа № 120/5191/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

19.04.2024 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі військова частина НОМЕР_2 або відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною відмовою відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 15.08.2022 по 01.09.2022, з 01.09.2022 по 21.09.2022, з 21.09.2022 по 27.10.2022, з 15.11.2022 по 25.11.2022, з 25.11.2022 по 25.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позивач зазначає, що у 2021-2022 роках він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та 20.07.2022 під час виконання бойового завдання в районі неселеного пункту Григорівка Днецької області, внаслідок ворожого артилерійського обстрілу отримав поранення (акубаротравму), після чого проходив довготривале стаціонарне лікування в різних медичних закладах. Разом з тим відповідач нарахував та виплатив йому додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн лише за липень 2022 року, тоді як за період з 15.08.2022 по 01.09.2022, з 01.09.2022 по 21.09.2022, з 21.09.2022 по 27.10.2022, з 15.11.2022 по 25.11.2022, з 25.11.2022 по 25.12.2022 відповідні кошти не нараховувались та не виплачувались.

Позивач вважає, що у зв`язку з отриманням бойового поранення (травми), необхідністю проходження лікування та відновлення стану здоров`я він має право на додаткову винагороду у розмірі до 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови № 168.

Відтак 02.02.2024 позивач звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив нарахувати та виплатити йому вказану доплату за спірні періоди, надавши при цьому усі наявні у нього медичні документи, що доводять факт стаціонарного лікування бойового травмування. Однак листом від 15.02.2024 за № 50/28/12-1865 відповідач повідомив, що додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується за увесь час безперервного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що у випадку позивача мало місце тільки в період з 20.07.2022 по 26.07.2022.

Позивач з відмовою відповідача не погоджується, вказує на її протиправний характер та невідповдність нормам чинного законодавства, а тому за захистом своїх порушених прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 24.04.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Частиною шостою статті 18 КАС України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою

З матеріалів справи видно, що електронну копію ухвали суду від 24.04.2024 про відкриття провадження у цій справі доставлено до електронного кабінету відповідача 24.04.2024 о 16:43 год, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа, складеною відповідальним працівником суду.

Втім, як у встановлений судом строк, так і станом на дату ухвалення рішення відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2022 у справі № 500/8027/21 дійшов висновку, що довідка про доставку в електронному вигляді рішення суду є належним доказом отримання стороною такого рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем доводи на підтримку заявлених позовних вимог, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України з 03.12.2022.

Водночас у період з 19.05.2021 по 02.12.2022 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з актом розслідування нещасного випдаку (у тому числі поранення військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 за формою Н-5 та актом про нещасний випадок (у томучислі поранення) № 98/22 від 18.08.2022 за формою Н-1, під час виконання бойового завдання в складі БТГр 8ПОП поблизу населеного пункту Григорівка Донецької області, внаслідок ворожого артилерійського обстрілу позивач 20.07.2022 отримав бойове травмування. Того ж дня травмованого госпіталізовано до 59 ВМГ м. Краматорськ з початковим діагнозом: "Акубаротравма" з подальшим перевезенням до інших медичних закладів для надання медичної допомоги та лікування. Нещасний випадок (у тому числі поранення) з солдатом ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Травма, пов`язана із захистом Батьківщини.

В подальшому, у зв`язку з отриманими травмами позивач проходив стаціонарне лікування в період з 21.07.2022 по 26.07.2022 (виписний епікриз № 1640 від 26.07.2022), з 15.08.2022 по 01.09.2022 (виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 3209 від 01.09.2022), з 01.09.2022 по 21.09.2022 (виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 63 від 21.09.2022), з 21.09.2022 по 27.10.2022 (виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 3798 від 27.10.2022), з 15.11.2022 по 25.11.2022 (виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 4647 від 25.11.2022).

02.02.2024 позивач подав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , у якому з наданням підтверджуючих документів просив нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмір 100000 грн, передбаченої Постановою КМУ № 168, за весь період стаціонарного лікування та відпустки за станом здоров`я, посилаючись на те, що всупереч вимогам законодавства така доплата йому не виплачувалась.

Листом № 50/28/12-1865 від 15.02.2024 за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 позивача було повідомлено про те, що наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 № 89 затверджено Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гварідї України, пунктом 7 якої визначено, що додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується, зокрема, тим військовослужбовцям, які брали участь у бойових діях або заходах, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій та отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) за увесь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але не більше періодів дії воєнного стану. Як убачається з поданої заяви та додатків до неї, у зв`язку з отриманням травми з 20.07.2022 по 26.07.2022 ОСОБА_1 перебував на безперервному стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписним епікризом № 1640 від 27.07.2022. Відтак за цей період здійснена виплата збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168. Отримання виписного епікризу свідчить про завершення лікування в медичному закладі, а тому підстави для нарахування та виплати зазначеної додаткової винагороди за інші період немає.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди у зв`язку з перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок травмування (поранення), пов`язаного із захистом Батьківщини, за період за період з 15.08.2022 по 01.09.2022, з 01.09.2022 по 21.09.2022, з 21.09.2022 по 27.10.2022, з 15.11.2022 по 25.11.2022, з 25.11.2022 по 25.12.2022, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

01.04.2022 до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, Постановою № 168 безальтернативно унормовано, що додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн виплачується у тому числі тим військовослужбовцям, які у зв`язку з травмою чи пораненням, пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання такого поранення/травми, включаючи час переміщення до лікарняного закладу, зокрема з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Визначальним, на думку суду, є саме причинно-наслідковий зв`язок між пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та перебуванням на стаціонарному лікуванні такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Під час розгляду справи судом встановлено, що 20.07.2022 позивач ОСОБА_1 , виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту Григорівка Донецької області, отримав травмування внаслідок ворожого артилерійського обстрілу.

Відповідно до наданих суду доказів травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини.

При цьому, як можна побачити зі змісту наявної у позивача медичної документції, внаслідок отриманого травмування позивач проходив стаціонарне лікування у різних лікувальних закладах України у період з 21.07.2022 по 26.07.2022, з 15.08.2022 по 01.09.2022, з 01.09.2022 по 21.09.2022, з 21.09.2022 по 27.10.2022 та з 15.11.2022 по 25.11.2022.

Разом з тим відповідач неправомірно здійснив виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень лише за період з 21.07.2022 по 26.07.2022.

Відтак відмову у нарахуванні та виплаті зазначеної доплати за інші вищенаведені періоди суд визнає протиправною і такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Щодо спірного періоду з 25.11.2022 по 25.12.2022, то суд, перш за все, звертає увагу на те, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 включно до 02.12.2022. Тобто, позовні вимоги про нарахування та виплату позивачу спірної доплати за період з 03.12.2022 по 25.12.2022 апріорі не можуть бути задоволенні, оскільки в цей час відповідач не був відповідальним за виплату позивачеві грошового забезпечення.

Крім того, суд враховує, що Постанова № 168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі до 100000 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, право на отримання додаткової винагороди за другою підставою обумовлюється фактом перебування військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я (через отримане тяжке поранення), необхідність у наданні якої підтверджується висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Згідно з довідкою Госпітальної ВЛК ДУ "ГМЦ МВС України" № 409 від 25.11.2022 солдат ОСОБА_1 потребує звільненні від виконання службових обов`язків (відпустки за станом здоров`я) строком на 30 днів у зв`язку з наслідками перенесеної 20.07.2022 мінно-вибухової травми.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що у спірний період з 26.11.2022 по 02.12.2022 позивач дійсно перебував у відповідній відпустці за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 .

З огляду на викладене суд доходить висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку з нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за період з 26.11.2022 по 25.12.2022.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача на надані ним докази на підтримку заявлених позовних вимог, беручи до уваги факт неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_3 належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправною відмову відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди згідно з Постановою № 168 у розмірі до 100000 гривень за період з 15.08.2022 по 01.09.2022, з 01.09.2022 по 21.09.2022, з 21.09.2022 по 27.10.2022 та з 15.11.2022 по 25.11.2022 пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу відповідну додаткову винагороду за вказаний період. Водночас у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційною до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 15.08.2022 по 01.09.2022, з 01.09.2022 по 21.09.2022, з 21.09.2022 по 27.10.2022 та з 15.11.2022 по 25.11.2022, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 гривень, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 15.08.2022 по 01.09.2022, з 01.09.2022 по 21.09.2022, з 21.09.2022 по 27.10.2022 та з 15.11.2022 по 25.11.2022, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням вже нарахованих та виплачених сум додаткової винагороди.

В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 25.09.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович