Справа № 520/7869/24
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

25 вересня 2024 р. Справа № 520/7869/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Олексій Котеньов, розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського апеляційного суду (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, м. Харків, 61001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду 16.09.2024 надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №520/7869/24, в якій заявник просить суд встановити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року (справа № 520/7869/24) шляхом стягнення з Харківського апеляційного суду з КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода» на користь ОСОБА_1 нарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року в сумі 303 843, 75 грн з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.

Заявник просив розглядати заяву без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд розглядає заяву у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив таке.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 по справі № №520/7869/24 задоволено частково позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського апеляційного суду (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, м. Харків, 61001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Харківського апеляційного суду щодо нарахування та виплати судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102,00 грн. Зобов`язано Харківський апеляційний суд (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, м. Харків, 61001, ) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року 3028,00 грн, з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

На виконання вказаного рішення виконавчий лист Харківським окружним адміністративним судом не видавався.

Як зазначила заявник, 08 серпня 2024 року вона звернулася до Харківського апеляційного суду з заявою щодо добровільного виконання цього рішення.

15 серпня 2024 року за №04-34/18/2024 Харківський апеляційний суд листом повідомив заявника, що не має можливості нарахувати, виплатити суддівську винагороду в повному обсязі за судовим рішенням через обмежені кошторисні призначення. На рахунку бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів і установ системи правосуддя" наявні кошти у сумі 23800 грн, які боржник має право нарахувати та виплатити в межах суми боргу за рішенням суду.

Відповідно до довідки про суддівську винагороду, надану заявником, Харківським апеляційним судом обчислена суддівська винагорода заявника (з урахуванням рішення Верховного Суду від 13.09.2023 по справі №240/44080/21) за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року в загальній сумі 303843,75 грн.

Відповідно до ч.1-3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом встановлено, що під час ухвалення судового рішення суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року 3028,00 грн, з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті та, відповідно, зобов`язав відповідача здійснити таке нарахування та виплату. При цьому судом не приймалось рішення про стягнення будь-яких сум з Харківського апеляційного суду , а було зобов`язано саме відповідача вчинити вищевказані дії.

Разом з тим, стягувач просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення з зобов`язання вчинення дій по нарахуванню та виплаті суддівської винагороди за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року 3028,00 грн, на стягнення з відповідача нарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року в сумі 303843,75 грн, що не відповідає предмету розгляду справи та не узгоджується зі змістом статті 378 КАС України.

Правильність розрахунку суддівської винагороди за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року саме в сумі 303843,75 грн під час розгляду справи судом не оцінювалась та не перевірялась.

Так, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Відтак, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання перерахувати та виплатити суму суддівської винагороди на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є такою, що не відповідає меті ст.378 КАС України.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 30.07.2019 року (справа №281/1618/14-а), від 10.07.2019 року (справа № 755/7078/16-а).

Отже, зазначені обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України, а навпаки вказують на те, що така зміна призведе до зміни способу судового захисту у цій справі, що суперечить цільовому призначенню даного процесуального інституту.

Крім того, відсутність належного бюджетного фінансування для виплати суддівської винагороди не може слугувати підставою, яка робить неможливим виконання судового рішення.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для нездійснення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі №21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі №21- 44а10).

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства; виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; держава прагне до збалансованості бюджету України.

КАС України передбачені додаткові процесуальні механізми, які спрямовані на гарантування реалізації положень статті 129-1 Конституції України, згідно з якими судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у порядку статей 382, 383 КАС України.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18.

Додатково суд звертає увагу заявника, що в розумінністатті 378 КАС України при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Суд зазначає, що вищенаведені норми не дають чітких роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці заявлених обставин.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами. Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач виконавчий лист у справі не отримувала, до органів державної виконавчої служби з виконавчим листом про примусове виконання рішення суду не зверталась.

Таким чином позивачем не вичерпано всі передбачені законодавством дії щодо примусового виконання рішення суду у цій справі.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду у цій справі, у зв`язку з чим подана стягувачем заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду є необґрунтованою.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського апеляційного суду (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, м. Харків, 61001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено та підписано 25 вересня 2024 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ