Справа № 167/982/24
Суддя: Шептицька Н. В.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/982/24
Номер провадження 2-а/167/8/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без виклику сторін заяву про самовідвід судді Н.В. Шептицької у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

24.09.2024 року позивач, від імені та в інтересах якого діє адвокат І.П. Наумчук, звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 13).

25 вересня 2024 року суддею Н.В. Шептицькою подано заяву про самовідвід, обґрунтовану з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 36 КАС України.

На підставі частини 8 статті 40 КАС України суд вирішує питання про самовідвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 39, частини 1 статті 40 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що позивач є двоюрідним братом керівника апарату Рожищенського районного суду Волинської області.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з статтею 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17.07.1997 року України ратифікувала зазначену Конвенцію в Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який судді, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть вплинути на здатність судді приймати незалежне рішення, Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Як уже було зазначено вище, право на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Натомість безсторонності визначається в тому числі і забезпечення умов, за яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року), зокрема, має бути створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що суд не є безстороннім.

При розгляді заяви про самовідвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо у сторони та/або стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справа «Пуллар проти Сполученого Королівсьтва» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено, як порушення права особи на справедливий суд.

Судом приймається до уваги, що зазначені в заяві про самовідвід обставини факт близьких родинних стосунків позивача з керівником апарату Рожищенського районного суду Волинської області, можуть вплинути на громадську думку щодо результату розгляду справи, що може висвітлити суд у необ`єктивному ракурсі, незалежно від прийнятого судом рішення у справі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що у стороннього спостерігача може виникнути сумнів щодо неупередженості судді Н.В. Шептицької при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 , хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, а тому з метою виключення будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Рожищенського районного суду Волинської області Шептицької Наталії Вікторівни - задовольнити.

Передати матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення до канцелярії Рожищенського районного суду Волинської області для виконання вимог, передбачених статтями 31, 41 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька