Справа № 160/9419/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2024 року Справа № 160/9419/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представників позивача Бондар М.І., Денисенко Т.В., представника відповідача Пашко Є.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
11.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області застосувати до Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» встановлені пп. 69.28 п. 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності за податкові (звітні) періоди з 01.04.2017 року по 30.09.2023 року та винести відповідне рішення.
17.04.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
01.05.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
03.05.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву є безпідставними, адже первинні документи, які на цей час не можливо вивезти, використовувались для цілей оподаткування при проведенні обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавства.
21.05.2024 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.
25.06.2024 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду у підготовче судове засідання не з`явились, від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку з чим вказане клопотання позивача задоволено та відкладено підготовче судове засідання.
23.07.2024 року від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вказано, що відповідним наказом було створено відділ бухгалтерського обліку у офісному приміщенні за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Василівка, вул.Театральна, 10, куди перевезено для зберігання господарську документацію та створено архів.
23.07.2024 року у підготовчому судовому засіданні долучено до матеріалів справи подані позивачем пояснення, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
11.09.2024 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті представники позивача просили задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні під час розгляду справи по суті просила відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Дочірнім іноземним підприємством «Дніпродор» було подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення вих.№16-01/1 від 16.01.2024 року про неможливість вивезення документів з тимчасово окупованої території, відповідно до якого зазначено, що у період з 20.05.2021 року по 2022 рік (фактично 25.02.2022 року) ДІП «Дніпродор» проводило господарську діяльність у м.Василівка, Запорізька область, Василівський район, де залишились первинні документи фінансово-господарської діяльності та електронно-обчислювальна техніка в якій збережено відповідні реєстри та архів такої документації. Податково-звітні періоди, якими охоплюється залишена у м.Василівка документація становить з 01.05.2016 року по 24.02.2022 року. Місто Васильківка у Василівському районі Запорізької області є тимчасово окупованою територією України з 26.02.2022 року, у зв`язку з чим здійснити вивезення документів та переконатись в їх цілісності є неможливим.
До вказаного повідомлення долучено: - копію договору оренди; - копію акту приймання-передачі; - витяг з РРПНМ; - документи, що підтверджуються проведення господарської діяльності у Запорізькій області.
Рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №10479/6/04-36-07-02-13 від 14.02.2024 року щодо застосування спеціальних правил положень підпункту 69.28 статті 69 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) для ДІП «ДНІПРОДОР» розглянуто повідомлення про неможливість вивезення первинних документів та зазначено, що до повідомлення про втрату (знищення) первинних документів не надано інформацію про проведення відповідної інвентаризації. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку на підприємствах та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності покладається за Законом на керівника (власника) підприємства. Відтак підприємством до листа від 16.01.2024 №16-01/1 не надано: - наказ (розпорядження) про створення структурного підрозділу; - затверджене положення або інший документ про структурний підрозділ; - наказ про облікову політику; - регламент роботи з документами; - графік документообігу. Крім того, до повідомлення не надано підтверджуючих документів та причин передачі до «структурного підрозділу» для зберігання первинних документів за період з 01.05.2016 року по 24.02.2022 року до завершення законодавчо встановленого 1095-денного терміну. ДІП «Дніпродор» знаходиться на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області, з 02.12.2020 року податкова адреса підприємства: Україна, 49051, Дніпропетровська область, м.Дніпро, Індустріальний район, вул.Олександра Оцупа, буд.2. Також, вказано, що податкова адреса підприємства не підпадає під перелік визначений наказом Міністерства від 22.12.2022 №309, Крім того, ДІП «Дніпродор» форму 20-ОПП де повідомлено про офісне приміщення за адресою Запорізька область, Василівський район, м.Василівка, вул.Театральна, 10 надало до контролюючого органу тільки 17.01.2024 року, тобто після подачі листа про неможливість вивезення документів від 16.01.2024 №16-01/1. Враховуючи вищевикладене, у контролюючого органу відсутні підстави для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тому відповідно до вимог п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України ДІП «Дніпродор» має право відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, оформлені рішенням № 10479/6/04/-36-07-02-13 від 14.02.2024 року є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

На виконання пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Відповідно до пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України (у редакції на час подання повідомлення від 03.05.2023р. №13-18) було установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, бойових дій, не надає права платнику податків/податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків/податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень цього підпункту контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків/податкового агента видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов`язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях/розрахунках за зазначені податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за зазначені звітні періоди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Законом України № 3050-IX від 11.04.2023 (набрав чинності 06.05.2023) абзац перший підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України викладений в новій редакції « 69.28. Установити, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності».

Як встановлено судом, ДІП «ДНІПРОДОР» знаходиться на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Придніпровська ДПІ), з 02.12.2020 податкова адреса підприємства: Україна, 49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Олександра Оцупа, буд. 2.

Згідно даних 20-ОПП за ДШ «ДНІПРОДОР» станом на 16.01.2024 (дата подання повідомлення) на обліку обліковувались:

- гараж, склад, завод (дата взяття на облік - 15.01.2021, 15.01.2021 та 30.05.2023 відповідно) за наступною адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, Індустріальний район, вулиця Олександра Оцупа, буд.2.

- транспортні засоби автомобілі, автотранспорт, автопричепи, автофургон, автоцистерни), трактори колісні, гусенична та колісна техніка для всіх видів робіт за наступною адресою; Дніпропетровська область, м. Дніпро, Індустріальний район, вулиця Олександра Оцупа, буд.2. (дата взяття на облік - протягом 2021 -2023 років).

Отже, доводи позивача про наявність у нього офісів (підрозділів, приміщень тощо) у Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул.Театральна, 10 не підтверджені документально.

При цьому, повідомлення за формою 20-ОПП про наявність офісного приміщення за адресою Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул.Театральна, 10 підприємством подано лише - 17.01.2024, тобто після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, лист від 16.01.2024 №16-01/1.

Крім того, доводи щодо здійснення на об`єктах замовника в цих містах безпосередньої діяльності не можуть слугувати підставою для застосування до нього спеціальних правил подання звітності, передбачених п 69.28. Виконання позивачем своїх договірних зобов`язань у приміщеннях розташованих у Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул.Театральна, 10 не передбачає зберігання там же первинної документації.

Разом з тим, суд зазначає, що та обставина, що позивачем подано інформацію контролюючому органу за формою 20-ОПП про існування у нього в оренді приміщення за адресою Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул.Театральна, 10 не спростовує обов`язку платника податку щодо доведення факту втрати первинної документації, що перебувала на цьому об`єкті.

Крім того, у повідомленні позивачем зазначено про неможливість вивезення документів з 01.05.2016 року по 24.02.2022 року, при цьому в позовній заяві позивач зазначає інший період а саме з 01.04.2017 року по 30.09.2023 року, що є суперечливим.

Суд звертає увагу, що підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені саме до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

При цьому, в разі проведення діяльності в зоні бойових дій в рамках виконання зобов`язань за окремими договорами, позивачем не доведено перебування там первинної документації, з урахуванням того, що у цих містах у нього відсутні офіційно підтверджені офіси або підрозділи.

Так, згідно п.63.3 ст.63 ПКУ реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах підлягають платники податків за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, платник податків зобов`язаний повідомляти за формою №20-ОПП про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Отже, платник податків зобов`язаний подавати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Втім, зазначаючи про неможливість вивезення первинної документації, позивач не довів наявність на об`єктах, які зазначені в повідомленні первинної документації.

При цьому, обставини неможливості вивезення документів повинні бути об`єктивними та підтверджуватись офіційно складеними документами. В іншому випадку, без перевірки підтвердження об`єктивних причин неможливості вивезення первинних документів, призвело б до безпідставного застосування до платників податків підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та надання таким платникам податків переваг та можливості не у повному обсязі виконувати податкові обов`язки.

Крім того, позивач мотивує неможливість вивезення первинних документів наявністю ризику для життя та здоров`я працівників, проте, вказані доводи не є беззаперечними підставами для висновку про неможливість вивезення первинних документів, а повинні досліджуватись у сукупності із всіма умовами, які передбачені п. 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що наданими доказами не підтверджується право позивача на застосування спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що під час прийняття спірного рішення податковий орган, з урахуванням доданого позивачем до повідомлення про неможливість вивезення первинних документів обсягу доказів, діяв на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» (49051, м.Дніпро, вул.Олександра Оцупа, 2, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-А, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 20.09.2024 року.

Суддя М.В. Дєєв