Справа № 420/14555/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги і рішення про опис майна в податкову заставу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1532 від 14.02.2024 р. в частині нарахування транспортного збору в сумі 12499,97 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи, начальника Причорноморського відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС в Одеській області № 96/15-32-13-07-22 від 02.04.2024 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником автомобіля торгової марки AUDI, модель Е-Tron GT. 14.02.2024 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнята податкова вимога № 0-1532, якою визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку за 2023 рік у розмірі 12499,97 грн. Не погоджуючись з податковою вимогою, 20.03.2024 р. подав заяву про проведення звірки по транспортному податку з фізичних осіб. 23.04.2024 р. отримав відповідь, у якій вказано, що відповідно до проведеної звірки на підставі наданих документів автомобіль знаходиться в переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткування транспортним податком у 2023 році, опублікованому на сайті Мінекономіки України. 02.04.2024 р. відповідач прийняв рішення про опис майна у податкову заставу, а 10.04.2024 р. складено акт опису майна № 127/15-32-13-02-35, згідно якого в опис майна потрапив автомобіль торгової марки AUDI, модель Tron GT. Вважає податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними, оскільки транспортний податок є місцевим податком, а тому його встановлення є обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення. Позивач зареєстрований в с.Холодна Балка, яке входить в Нерубайську ОТГ. На сайті Нерубайської сільської ради в розділі місцеві податки та збори на 2023 рік опубліковано рішення від 15.07.2022 р. № 305-VІІІ "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Нерубайської сільської ради", Додаток 4 якого підписано секретарем сільської ради. В той же час Регламентом Нерубайської сільської ради не передбачено повноваження секретаря сільської ради підписувати рішення ради, у зв`язку з чим вказане рішення в частині Додатку 4 є нікчемним. Крім того, відповідач взагалі е повинен був нараховувати йому транспортний податок, так як придбав автомобіль за 1966403,33 грн., а об`єктом оподаткування є автомобілі, вартістю від 2512500 грн. Нарахована контролюючим органом сума податкового зобов`язання за 2023 рік не є узгодженою, оскільки 20.03.2024 р. позивачем на адресу відповідача була подана заява про проведення звірки, відповідь на яку підписано 10.04.2024 р., а тому не вважається податковим боргом, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для складання оскаржуваної податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою від 15.05.2024 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Позивач у встановлений суддею строк усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 31.05.2024 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

13.06.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що станом на 12.06.2024 р. відповідно до інформаційно-комунікаційних систем ДПС у позивача обліковувався податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 12499,97 грн. Транспортний засіб AUDI, E-TRON GT, 2021 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , двигун електричний, ємність батареї т/з - 93,4 кВт., дата першої реєстрації автомобіля 21.07.2023 р., який належить ОСОБА_1 , є об`єктом оподаткування у 2024 році. Відповідно до пп.267.6.7 п.267.6 ст.267 ПК України п`ятирічний вік вищевказаного легкового автомобіля спливає у липні 2028 році. Пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податку у випадках, визначених ПК України не пізніше закінчення 1095 дня граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом. Згідно п.4.4 ст. 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" ухваленим 28.12.2014 р., введено в дію положення ст.267 ПК України, яка починаючи з 01 січня 2015 року по новому встановлює, регулює, визначає об`єкт оподаткування, платників цього транспортного податку, розмір ставки, податковий період за який підлягає обчисленню та сплаті, його адміністрування податковим органом. При цьому, транспортний податок, незважаючи на те, що він відноситься до місцевого податку, його справляння та зарахування здійснюється до місцевої ради, не є таким, що встановлений саме місцевим органом самоврядування в особі Одеської міської ради, а є таким, що визначений та встановлений Верховною Радою України, яка має відповідні повноваження на це. Такі повноваження на встановлення податку з усіма його критеріями та елементами є виключною компетенцією цього органу. За приписами п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкових зобов`язань у встановлені законодавством строки, контролюючий орган формує та надсилає йому податкову вимогу. На підставі даних Головне управління ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 14.02.2024 р. № 0-1532, яку направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Таким чином, податкова вимога форми "Ф" від 14.02.2024 р. № 0-15-32 є правомірною. З метою забезпечення виконання платником податків свого зобов`язання, у відповідності до вимог п.88.1 ст.88 ПК України, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Станом на дату подання відзиву сума заборгованості ОСОБА_1 по транспортному податку з фізичних осіб не погашена, а тому підстав для скасування рішення про опис майна у податкову заставу відсутні.

05.08.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про необґрунтованість викладених у ній обставин, так як законодавцем вказано критерії, за якими нараховується транспортний податок - за автомобілі віком до 5 (2) років та вартістю від 375 мінімальних заробітних плат. Мінімальна заробітна плата в Україні на 2023 рік встановлена у розмірі 6700 грн., а тому вартість автомобіля повинна складати 2512500 грн. Враховуючи те, що позивач придбав автомобіль за 1966403,33 грн., належний йому автомобіль не є об`єктом оподаткування.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля торгової марки AUDI, модель Е-Tron GT, 2021 року випуску, двигун електричний, ємність батареї т/з 93,4 кВт.

Головне управління ДПС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 13.11.2023 р. № 2-1509-UA0045500, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2023 рік у розмірі 12500 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом та отримано ним 17.11.2023 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

02.04.2024 р. начальником Причорноморського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення по опис майна у податкову застану № 92/15-32-13-07-22.

10.04.2024 р. податковим керуючим складено акт опису майна № 127/15-32-13-02-35, відповідно до якого, серед іншого, описано легковий седан AUDI E-TRON GT, номерні знаки НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_2 , рік випуску - 2021, колір - білий, дата реєстрації - 21.07.2023 р.

14.02.2024 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу № 07-1532, згідно якої у ОСОБА_1 станом на 13 лютого 2024 року наявний податковий борг у сумі 12501,59 грн.

Вказану податкову вимогу направлено позивачу рекомендованим листом та отримано ним 16.03.2024 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

20.03.2024 р. позивач звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою щодо проведення звірки стосовно нарахування транспортного податку з фізичних осіб.

Листом від 10.04.2024 р. відповідач повідомив, що в результаті звірки на підставі наданих документів встановлено, що транспортний засіб AUDI E-TRON GT 2021 року випуску зареєстровано 21.07.2023 р. згідно Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році, опублікованому на сайті Міністерства економіки України, підлягає оподаткуванню транспортним податком з фізичних осіб у 2023 році.

Вважаючи податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким введено транспортний податок, що відповідно до ст.265, п.10.2 ст.10 Податкового кодексу України є місцевим податком.

Законом України від 24.12.2015 р. № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 р.

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

У відповідності до абз.1 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України об`єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального"; (абз.2 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України).

Відповідно до пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з п.267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1. пункту 267.5 статті 267 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Порядок обчислення та сплати податку встановлено пунктом 267.6 статті 267 ПК України.

Так, відповідно до пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.

Згідно з пп.267.6.2 п.267.2 ст.267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку.

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. № 66 (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576).

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (п.3 Методики).

Згідно з п. 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономіки.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономіки.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, у той час як межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 813/3965/17.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля торгової марки AUDI, модель Е-Tron GT, 2021 року випуску, двигун електричний, ємність батареї т/з 93,4 кВт.

У Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2023 (звітного) року, розміщеному Мініекономіки на офіційному веб-сайті (http://me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA), наявний автомобіль марки Audi GT e-tron, RS, рік випуску до 5 років, тип палива - електро.

Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2023 р. № 2-1509-UA0045500, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2023 рік у розмірі 12500 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом та отримано ним 17.11.2023 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Відповідно до п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (п.56.15 ст.56 ПК України).

Згідно п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вже зазначалося, податкове повідомлення-рішення від 13.11.2023 р. № 2-1509-UA0045500, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податок з фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 12500 грн., направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом та отримано ним 17.11.2023 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дане податкове повідомлення-рішення позивачем не було оскаржено ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Таким чином, визначені за ними грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.

Згідно пп.267.7.1 п.267.7 ст.267.7 ПК України податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

За приписами абз."а" пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення від 13.11.2023 р. № 2-1509-UA0045500 вручено позивачу 17.11.2023 р., не було ним оскаржено, визначені за ним грошові зобов`язані у вказані строки не були сплачені, а тому в інтегрованій картці була відображена заборгованість з транспортного податку.

Суд зазначає, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Отже, визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Приписами ч.2 ст.73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що в рамках цієї справи позивач не оскаржує податкове повідомлення-рішення від 13.11.2023 р. № 2-1509-UA0045500 про визнання грошових зобов`язань з транспортного податку, а вважає протиправними податкову вимогу від 14.02.2024 р. № 07-1532, згідно якої у ОСОБА_1 станом на 13 лютого 2024 року наявний податковий борг у сумі 12501,59 грн., та рішення про опис майна у податкову заставі від 02.04.2024 р. № 92/15-32-13-07-22.

Тобто, предметом позову в даній справі є не податкове повідомлення-рішення, яким визначено позивачу грошові зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2023 рік, а сформована внаслідок узгодження нарахованого грошового зобов`язання з транспортного податку, яке стали податковим боргом, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу, яке прийнято внаслідок не сплати у встановлені ПК України строки податкового боргу з транспортного податку.

З огляду на викладене в рамках даної справи суд надає оцінку правомірності формування податкової вимоги від 14.02.2024 р. № 07-1532 та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.04.2024 р. № 92/15-32-13-07-22.

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п.89.2 ст.89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 р. № 586, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 р. за № 859/30727, затверджено Порядок застосування податкової застави податковими органами (далі - Порядок № 586).

Пунктом 2 розділу І Порядку № 586 визначено, що дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб (резидентів і нерезидентів), юридичних осіб (резидентів і нерезидентів) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування відповідно до Кодексу або податкових законів, і на яких покладено обов`язок із сплати податків, зборів, платежів згідно з Кодексом.

Згідно пункту 4 розділу І Порядку № 586 з метою забезпечення виконання платником податків обов`язків, визначених Кодексом, майно такого платника податків у випадках, встановлених Кодексом, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункт 5 розділу І Порядку № 586).

За приписами пункту 7 розділу І Порядку № 586 право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної податковим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку № 586 день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем податкових органів відповідно до законодавства.

Повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог статті 59 глави 4 розділу II Кодексу (пункт 12 розділу І Порядку № 586).

З аналізу даних правових норм вбачається, що податкова вимога надсилається платнику податку у разі наявності у нього податкового боргу не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, а право податкової застави виникає з дня утворення податкового боргу, яке реалізується шляхом прийняття рішення про опис майна у податкову заставу..

З матеріалів справи слідує, що грошові зобов`язання з транспортного податку за 2023 рік у сумі 12500 грн. нараховані ОСОБА_1 за податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2023 р. № 2-1509-UA0045500, яке отримано позивачем 17.11.2023 р., у зв`язку з чим (враховуючи факт не оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку) відповідно до абз."а" пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України ОСОБА_1 повинен був сплатити транспортний податок з фізичних осіб за 2023 рік протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Оскільки у вказаний термін позивач не сплатив транспортний податок з фізичних осіб за 2023 рік, Головним управлінням ДПС в Одеській області правомірно сформовано податкову вимогу від 14.02.2024 р. № 07-1532, згідно якої у ОСОБА_1 станом на 13 лютого 2024 року наявний податковий борг у сумі 12501,59 грн., та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 02.04.2024 р. № 92/15-32-13-07-22.

Доводи позивача про протиправність податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку з тим, що сума податкового зобов`язання за 2023 рік не є узгодженою, суд вважає безпідставними з викладених вище підстав.

Суд відхиляє твердження позивача про неправомірність податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу з підстав того, що наявний у його власності автомобіль не є об`єктом оподаткування, нікчемність рішення Нерубайської сільської ради (органу місцевого самоврядування) щодо встановлення транспортного податку внаслідок підписання Додатку 4 до нього секретарем сільської ради, оскільки вказані обставини жодним чином не впливають на правомірність прийняття податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, єдиною підставою для прийняття яких є встановлення факту узгодження грошових зобов`язань, нарахованих за податковим повідомленням-рішенням, внаслідок чого вони набули статуту податкового боргу та відображені в інформаційно-комунікаційних систем податкових органів.

Зазначені доводи фактично стосуються правомірності податкового повідомлення-рішення від 13.11.2023 р. № 2-1509-UA0045500, яким позивачу нараховано транспортний податок з фізичних осіб за 2023 рік. Однак дане податкове повідомлення-рішення не є предметом оскарження в рамках даної справи.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказав підстави позову, які не стосуються предмета позову.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час ч.2 ст.9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та предмета спору, суд дійшов висновку про правомірність податкової вимоги від 14.02.2024 р. № 07-1532 та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.04.2024 р. № 92/15-32-13-07-22.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність прийняття податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги і рішення про опис майна в податкову заставу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко