Справа № 360/911/24
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/911/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Семенових Ольги Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява адвоката Семенових Ольги Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023), що передують року звернення за призначенням пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком з 21.05.2024 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 26.02.2015 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та до 21.05.2024 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

З 21.05.2024 у зв`язку з доцільністю ОСОБА_1 було переведено з пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України Про пенсійне забезпечення, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

20.06.2024 представником позивача був направлений адвокатський запит щодо призначення з 21.05.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 із застосуванням середньомісячної заробітної плати за 2021, 2022, 2023 роки, на що відповідач у листі №1200-0208-8/16532 від 25.06.2024 р. відмовив у такому призначення, а також зазначив, що при переведенні на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при обчисленні заробітної плати для розрахунку пенсії ОСОБА_1 , застосовано показник середньої заробітної плати при переведенні пенсії з вислуги років на пенсію за віком з 21.05.2024 7994,47 грн, розмір пенсії 5206,15 грн.

Як вбачається з розрахунку заробітку для обчисленні пенсії ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2014-2016).

У зв`язку з цим відмова відповідача призначити з 21.05.2024 ОСОБА_1 пенсію згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року із застосуванням середньомісячної заробітної плати за 2021, 2022, 2023 роки є протиправною та такою, що порушує її конституційні права та гарантії на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 09.08.2024 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 10.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зупинення провадження у справі № 360/911/24 за позовом адвоката Семенових Ольги Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 10.09.2024 залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

19.08.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Згідно даних електронної пенсійної справи з 26.02.2015 ОСОБА_1 первинно була призначена пенсія за вислугу років як працівнику охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії було обчислено відповідно до статей 27 та 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Середньомісячна заробітна для обчислення розміру пенсії була визначена відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахована за період з 01.07.2000 по 30.06.2014 за даними системи персоніфікованого обліку із застосованням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2012, 2013 та 2014 роки (2960,62 грн.).

Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» середньомісячний заробіток для обчислення розміру підвищувався із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії: - 1,17 у 2019 році згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році»; - 1,11 у 2020 році згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році»; - 1,11 у 2021 році згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році»; - 1,14 у 2022 році згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; - 1,197 у 2023 році згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»; - 1,0796 у 2024 році згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2023 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

21.05.2024 ОСОБА_1 звернулася з заявою про проведення перерахунку пенсії, а саме переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Заява від 21.05.2024 розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

За матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж роботи ОСОБА_1 склав 42 рік 03 місяців 16 днів.

Заробітна плата для розрахунку пенсії за віком врахована за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2024.

Коефіцієнт заробітної плати складав 1,50319. Середньомісячна заробітна плата для обчислення розміру пенсії за віком визначена відповідно до статті 40 Закону №1058, складає 12017,21 грн ((3764,40 грн. (за 2014- 2016 роки) х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 = 7994,47 грн. х 1,50319.

При переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, з якої було обчислено пенсію за вислугу років, що передбачено пунктом 3 статті 45 Закону №1058.

Підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки 2021-2022-2023 немає.

Відповідно пункту 3 статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата, визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не опрацьовувало заяву ОСОБА_1 від 21.05.2024.

Втім до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов адвокатський запит адвоката Семенових Ольги Станіславівні в інтересах ОСОБА_1 , який зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (далі Головне управління)20.06.2024 за №2764/8 .

Представник позивача на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 12.06.2024 просив : 1. призначити пенсію ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

Головним управлінням надано відповідь на адвокатський запит від 19.06.2024 листом від 25.06.2024 №1200-0208-8/16532. Лист відповідача від 25.06.2024 №1200-0208-8/16532 має суто роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків, оскільки не є актом індивідуальної дії рішенням суб`єкта владних повноважень.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, повідомляючи представника позивача листом про результати розгляду запиту , не допустило порушення заявленого права позивача на перерахунок пенсії. Вказаний лист не є актом владно-розпорядчого характеру, безпосередньо не порушує заявлене право позивача на перерахунок пенсії, оскільки не містить владних приписів. Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

16.09.2024 ГУ ПФУ в Полтавській області надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

З 26.02.2015 року позивач перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ в Луганській області як пенсіонер за вислугою років. 21.05.2024 позивачем переведено з виду на вид, а саме на пенсію за віком.

З огляду на вказане, з 21.05.2024 позивач одержує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV). Діючий на сьогодні механізм нарахування пенсій згідно вищезазначеного Закону передбачає, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отримуваного заробітку, з якого сплачувалися страхові внески. Ще одна складова, яка застосовується для обчислення пенсії, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 №2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, внесено зміни до Закону №1058, згідно з якими з 01.10.2017 раніше призначені пенсії обчислюються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як x середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.).

Відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058 для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Показник середньої заробітної плати ОСОБА_1 при переведенні з виду на вид становив 7994,47 (3764,40 помножений на індексацію).

Рішення про відмову не приймалось. За результатами розгляду заяви від 21.05.2024 року 28.05.2024 року прийнято рішення про переведення Позивачки на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати 7994,47 грн.

На підставі викладеного, відповідач-ІІ просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено копіями паспорту громадянина України НОМЕР_2 , дубліката картки фізичної особи платника податків, довідки від 05.04.2022 № 6306- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З 26.02.2015 ОСОБА_1 первинно була призначена пенсія за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти та охорони здоров`я, що підтверджується рішенням від 04.09.2018 № 30 про призначення пенсії.

21.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на інший вид.

Заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням ГУПФУ в Полтавській області від 03.06.2024 № 30 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.05.2024 довічно у розмірі 5206,15 грн, середній заробіток - 12017.21000 грн.

Згідно із розрахунком заробітку для обчислення пенсії загальний страховий стаж в одинарному розмірі 42 р.3 м. 16 д., 507 м.;

Загальний страховий стаж після 01.07.2000 23 р. 8 м. 1 д., 284 м.,

Дата вводу заробітку 26.02.2015;

Середній заробіток за три попередні роки: 2017 3764,40 грн (за 2014-2016 роки);

Коефіцієнт збільшення показника середньої ЗП: 2,, 1,17*1,11*1,11*1,14*1,197*1,0796;

Збільшений на коефіцієнт показник ЗП 7994,47 грн;

Останній місяць врахованої зарплати 31.03.2024;

Максимальна дата оптимізації 31.03.2024;

Сума коефіцієнтів заробітної плати 390,06618 (до оптимізації);

Сума коефіцієнтів заробітної плати 311,16037 (після оптимізації);

Кількість місяців заробітної плати 284 (до оптимізації);

Кількість місяців, виключених оптимізацією 77 (в межах 10%);

Кількість місяців, виключених додатково 0 (понад 10%);

Кількість місяців заробітної плати 207 (після оптимізації);

Індивідуальний коефіцієнт для обчислення 1,37347 (до оптимізації);

Страховий стаж за місяці врахованої заробітної плати 207,00000;

Індивідуальний коефіцієнт для обчислення 1,50319 (після оптимізації);

Середньомісячний заробіток для обчислення 12017,21000.

19.06.2023 адвокат ОСОБА_2 звернулася до ГУПФУ в Луганській області з адвокатським запитом, в якому просила призначити з 21.05.2024 ОСОБА_1 пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньомісячної заробітної плати за 2021, 2022, 2023 роки.

Листом від 25.06.2024 № 1200-0208-8/16532 ГУПФУ в Луганській області адвокату Семенових О.С. надано відповідь на адвокатський запит з таким обгрунтуванням:

«…Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється за нормами Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами (далі - Закон), який набув чинності з 01.01.2004.

Статтею 10 Закону визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, за вислугу років, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За наданою особистою заявою ОСОБА_1 від 21.05.2024 про переведення з одного виду пенсії на інший, яку опрацьовано за принципом екстериторіальності (відповідно до пункту 4.2 постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування), та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 з 21.05.2024 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на загальних умовах.

Враховуючи норми частини третьої статті 45 Закону, при обчисленні заробітної плати для розрахунку пенсії ОСОБА_1 застосовано показник середньої заробітної плати при переведенні пенсії з вислуги років на пенсію за віком з 21.05.2024 7994,47 грн, розмір пенсії 5206,15 гривень.

Пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства, підстави для перегляду її розміру відсутні».

Таким чином, спірним питанням у даній справі є правомірність застосування для розрахунку заробітної плати при обчисленні розміру пенсії позивача середнього заробітку за 2014- 2016 роки, а не за 2021-2023 роки, які мають бути застосовані за твердженням позивача.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону

За приписами частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Положеннями частини першої статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV установлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Положеннями частини третьої статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Матеріалами справи підтверджено, що з 26.02.2015 по 20.05.2024 позивачка одержувала пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 55 «Окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років « Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник охорони здоров`я.

З 21.05.2024 позивачку за її заявою було переведено рішенням ГУПФУ в Полтавській області на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

При розгляді цієї справи суд вважає за необхідне врахувати нижченаведені правові висновки Верховного Суду.

Так, Верховний Суд України від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15 та Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2018 року у справі № К/9901/16/17 висловили свою позицію стосовно того, що при переведенні з пенсії призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Відтак, у разі призначення пенсії відповідно до Закону, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, та в подальшому зверненні за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV можливим є застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Даний висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 22 лютого 2018 року у справі №310/3774/17, від 22 січня 2019 року у справі №577/2457/17, від 01 липня 2019 року у справі №720/208/17, від 27 лютого 2020 року у справі №513/298/17, від 18 серпня 2020 року у справі № 263/6611/17, а також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, а тому суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовує її до спірних правовідносин.

З урахуванням призначення у 2015 році та отриманні до 20.05.2024 включно ОСОБА_1 пенсії за вислугу років як працівника охорони здоров`я, призначеної на підставі статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мало місце саме перше призначення їй пенсії за віком за Законом № 1058, і при розрахунку пенсії за віком мала бути застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021-2023 роки.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

З огляду на те, що право позивача порушено при призначенні йому пенсії за віком за Законом № 1058 при розгляді Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області заяви про перехід на інший вид пенсії, а не внаслідок відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023), що передують року звернення за призначенням пенсії, як зазначає представник позивача, позовні вимоги належать до задоволення з виходом за межі позовних вимог шляхом:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з 21.05.2024 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючи з 31.05.2024.

Позовні вимоги в частині зобов`язання виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 21.05.2024 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки, належить залишити без задоволення з огляду на таке.

Абзацом першим пункту 4.10 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), визначено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття органом, що призначає пенсію, рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії, а у разі призначення пенсії за віком автоматично - не пізніше одного місяця з дня надходження повідомлення про обраний особою спосіб виплати пенсії (абзац третій пункту 4.10 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Таким чином, згідно з вимогами абзаців першого, третього пункту 4.10 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 відповідальним за здійснення виплати нарахованої пенсії визначено пенсійний орган за місцем фактичного проживання особи, яким у межах спірних правовідносин є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке має здійснити такі виплати після прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення про перерахунок пенсії.

Отже, в частині позовних вимог про зобов`язання виплачувати пенсію, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області є неналежним відповідачем.

У задоволенні цієї частини позовних вимог, заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, належить відмовити з огляду на таке.

Питання про призначення пенсії позивачу з урахуванням положень Порядку № 22-1 вирішувалось територіальним органом Пенсійного фонду України, який визначено для розгляду такого питання за принципом екстериторіальності. У спірних відносинах таким органом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Тобто, дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачу перерахунку пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Обов`язок провести позивачу виплату перерахованої на виконання рішення суду пенсії виникне у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому позивач перебуває на обліку, після прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення про перерахунок пенсії на підставі вимог Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1, у зв`язку з чим додаткового встановлення судовим рішенням не потребує.

Крім того, з аналізу положень статей 2, 5 КАС України слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Суд не може розглядати вимоги на майбутнє у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на виплату перерахованої на виконання рішення суду пенсії за віком буде порушено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з виходом за межі позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що судом встановлено порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області конституційного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправильних дій територіального органу Пенсійного фонду України, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Семенових Ольги Станіславівни в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (Луганська область, Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, 9, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Гоголя, будинок 34, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з 21.05.2024 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючи з 31.05.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська