Справа № 140/8607/24
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/8607/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду у Рівненській області (далі ГУ ПФУ у Рівненській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову у призначенні пенсії №51 від 10.07.2024; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період роботи з 16.01.1995 по 09.07.2007 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» (попередні назви - Шахта №2 «Нововолинська». Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Бужанська», Державне підприємство «Шахта «Бужанська») на посаді гірника та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту звернення із заявою - з 02.07.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 досягнувши віку 51 рік, 02.07.2024 звернулась за призначенням пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», подавши відповідну заяву до ГУ ПФУ у Волинській області.

Проте, рішенням ГУ ПФУ у Рівненській області №51 від 10.07.2024 за наслідками розгляду даної заяви позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність віку, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме 55 років, та через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу. Не зараховано періоди роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 01.07.2024 №80, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта Бужанська», оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. При цьому, в оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 29 років 09 місяців 09 днів, пільговий стаж за списком №2 відсутній.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позов від 06.09.2024 ГУ ПФУ у Волинській області, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 02.07.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою на призначення пенсії згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»..

Органом, який розглядав заяву позивача є ГУ ПФУ у Рівненській області, яким 10.07.2024 прийнято рішення №451 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список 2), оскільки особа не досягла необхідного пенсійного віку та через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу.

ГУ ПФУ у Рівненській області відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з не досягненням пенсійного віку передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу, керувалося чинними нормами Закону України №1058, який регулює спірні правовідносини.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою, а дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії не можна вважати протиправними, оскільки він діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.

Крім зазначеного вище, відповідач заперечує позовну вимогу про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період роботи з 16.01.1995 по 09.07.2007 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» (попередні назви - Шахта №2 «Нововолинська». Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Бужанська», Державне підприємство «Шахта «Бужанська») на посаді гірника та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту звернення із заявою - з 02.07.2024.

Наслідком скасування рішення, прийнятого ГУ ПФУ у Рівненській області за результатами розгляду позовної заяви має бути виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку щодо зарахування стажу.

З наведених підстав просять у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 02.07.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою на призначення пенсії згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27 грудня 2005 за №1566/11846 (далі - Порядок), заяви, які подаються особами, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання.

Пунктом 4.2 вказаного Порядку визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 розділу IV Порядку).

З урахуванням зазначеного Порядку, заява про призначення пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Рівненській області, яким 10.07.2024 прийнято рішення №451 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список 2), оскільки особа не досягла необхідного пенсійного віку та через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу

За результатами розгляду документів поданих позивачем разом із заявою від 06.07.2024, встановлено: вік позивача 51 рік 2 місяці 16 днів, страховий стаж становить 29 років 9 місяців 9 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано відомості, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.02.1994 року, оскільки неможливо встановити факт приналежності цього документу даній особі, так як відомості про особу (прізвище) не збігаються з відомостями особи згідно паспорту.

До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 01.07.2024 №80, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта Бужанська», оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернулася за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно із пунктом б частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі - Закон №213-VIII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Законом №213-VIII (набрав чинності 01.04.2015) стаття 13 Закону № 1788-ХІІ була викладена в новій редакції, відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту,

але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону

України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII (далі - рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020):

визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти б-г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII;

стаття 13, частина друга статті 14, пункти б-г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

зстосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Разом з тим, згідно із пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин у даній справі була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) з одного боку, та Законом №1058-IV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах для жінок, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, а саме перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке є правонаступником Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію, які полягають у такому.

Норми Законів №1788-ХІІ та №1058-IV регулюють одне і те ж коло відносин, явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі Щокін проти України). Оскільки у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (такий правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а), тому застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, а не Закону №1058-IV.

Отже, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах для жінок, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць на підставі Закону №1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020) мають жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

Матеріалами справи підтверджено, та не заперечується відповідачами, що 16.04.2023 позивач досягла віку 50 років, станом на день звернення нею за призначенням пенсії (02.07.2024) страховий стаж позивача становив 29 років 09 місяців 09 днів (при необхідному не менше 25 років), з них пільговий стаж за Списком №2 відсутній.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням ГУ ПФУ у Рівненській області №51 від 10.07.2024 до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 01.07.2024 №80, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта Бужанська», оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Суд вважає неправомірним не зарахування ГУ ПФУ у Рівненській області до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, з огляду на наступне.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку №637.

Згідно з пунктом 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Судом встановлено, що відповідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 01.07.2024 №80 позивач працювала повний робочий день на Шахті №2 «Нововолинська», ВП «Шахта «Бужанська» з 16.01.1995 року по 09.07.2007 виконувала роботи на поверхні шахти за посадою гірник, що передбачено Списком №2 (а.с. 10).

Факт, що дана посада відноситься до Списку №2 підтверджується витягами з наказів про результати проведення атестацій робочих місць №79 від 13.09.1994, №76 від 14:05.1998 року, 343 від 02.03.2000 №36 від 28.01.2004. Тобто у позивача наявний пільговий стаж за Списком №2 12 років 5 місяців 8 днів, з чого випливає, що у позивача достатньо пільгового стажу для призначення пенсії віком на пільгових умовах.

З даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5 вбачається, що позивач працювала у спірні періоди, за що їй була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховувався ЄСВ.

Отже, письмовими доказами підтверджується, що у спірні періоди з 16.01.1995 по 09.07.2007 позивач працювала повний робочий день на Шахті №2 «Нововолинська», ВП «Шахта «Бужанська» виконувала роботи на поверхні шахти за посадою гірник, що передбачено Списком №2. Таким чином, у відповідача - 2 були відсутні підстави не зараховувати до пільгового страхового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи з 16.01.1995 по 09.07.2007 у Шахті №2 «Нововолинська», ВП «Шахта «Бужанська».

Відтак, з метою належного захисту прав позивача, слід визнати протиправним не зарахування відповідачем-2 до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 16.01.1995 по 09.07.2007 у Шахті №2 «Нововолинська», ВП «Шахта «Бужанська».

Водночас, із зарахуванням до пільгового страхового стажу спірних періодів роботи з 16.01.1995 по 09.07.2007 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» (попередні назви - Шахта №2 «Нововолинська». Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Бужанська», Державне підприємство «Шахта «Бужанська») на посаді гірника, пільговий стаж позивача становитиме більше 10 років (при необхідному не менше 10 років) для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020).

Таким чином, оскільки на час звернення із заявою від 02.07.2024 позивач досягла 50-річного віку, мала не менше 20 років страхового стажу, з них не менше 10 років пільгового стажу, про що подала необхідні документи, тому позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону №1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020).

Відтак, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Рівненській області №51 від 10.07.2024, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного віку 55 років та пільгового стажу не менше 10 років, який визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, є протиправним.

Відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досягнувши 50 років 16.04.2023, із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах звернулася 02.07.2024, тому пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б статті 13 Закону №1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020) та приписів статті 45 Закону №1058-IV позивачу має бути призначена з 02.07.2024 (тобто з дня звернення за пенсією з відповідною заявою).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Рівненській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання призначити пенсію є ГУ ПФУ у Рівненській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку). При цьому у суду відсутні підстави вважати, що після призначення пенсії позивачу, ГУ ПФУ у Волинській області не проводитиме її виплату.

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд у цій справі дійшов висновку, що з урахуванням наведених норм чинного законодавства України і встановлених обставин справи та для ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Рівненській області №51 від 10.07.2024 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання ГУ ПФУ у Рівненській області зарахувати до пільгового страхового стажу позивача періоди роботи з 16.01.1995 по 09.07.2007 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» (попередні назви - Шахта №2 «Нововолинська». Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Бужанська», Державне підприємство «Шахта «Бужанська») на посаді гірника; зобов`язання ГУ ПФУ у Рівненській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту звернення із заявою - 02.07.2024.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 12.08.2024 (а.с.4).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ), Головного управління Пенсійного фонду у Рівненській області (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Олександра Борисенка, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 10.07.2024 №451 про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період роботи з 16.01.1995 по 09.07.2007 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» на посаді гірника та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з моменту звернення із заявою - з 02.07.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Лозовський