Справа № 360/850/24
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/850/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області , яким просила:

- визнати протиправним Розпорядження №01-08/14 Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про перейменування об`єктів топонімії Кремінської міської територіальної громади, в частині перейменування у м. Кремінна вул. Ф. Драньова на вул. Українська (№24 згідно Додатку до розпорядження начальника військової адміністрації від 23 січня 2024 року № 01-08/14);

- зобов`язати Кремінську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області скасувати Розпорядження №01-08/14 Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про перейменування об`єктів топонімії Кремінської міської територіальної громади, в частині перейменування у м. Кремінна вул. Ф. Драньова на вул. Українська (№24 згідно Додатку до розпорядження начальника військової адміністрації від 23 січня 2024 року № 01-08/14).

В обґрунтування позову зазначено, що 23 січня 2024 року розпорядженням Кремінської міської військової адміністрації № 01-08/14 Про перейменування об`єктів топонімії Кремінської міської територіальної громади було здійснено перейменування об`єктів топонімії на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, серед яких було перейменовано у місті Кремінна вулицю Ф.Драньова на нову назву вул. Українська (номер 24, згідно Додатку до розпорядження начальника військової адміністрації від 23 січня 2024 року №01-08/14).

В тексті розпорядження зазначено, що виключною підставою для винесення вищезазначеного розпорядження стало: Закон України Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії від 21 березня 2023 року № 3005-ІХ.

Зазначеним розпорядженням Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області родича позивача ОСОБА_2 зараховано до категорії осіб, які впроваджували російську імперську політику, хоча жодного доказу, та правової аргументації на це військова адміністрація не мала, адже на момент прийняття рішення Комісія не мала в своєму розпорядженні фактів, свідчень, а також рекомендацій чи висновку Українського інституту національної пам`яті на підставі яких гр. ОСОБА_2 можна було зарахувати до категорії осіб, які впроваджували російську імперську політику.

Також позивач зазначив, що оскаржуване розпорядження прийняте з порушеннями вимог ст. ст. 5-9 Закону № 4865, п. 4. 6 Порядку № 989, яке виразилось в недотриманні процедур громадських обговорень та прийняття такого рішення, що є істотним порушенням вимог діючого законодавства.

19 серпня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що відповідно до постанови Верховної Ради України «Про здійснення начальниками Кремінської і Рубіжанської міських військових адміністрацій Сєвєродонецького району Луганської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану' від 1 липня 2022 року № 2333-1Х, Виконавчий Комітет Кремінської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області підпорядкований начальнику Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області». Наразі виконавчий комітет Кремінської міської ради Сєвєродонецького району Луганської області та Кремінська міська рада Сєвєродонецького району Луганської області - VIII скликання не здійснює діяльність.

Розпорядження винесено на ст. ст. 4, 10, 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VІІІ, постановою Верховної Ради України «Про здійснення начальниками Кремінської і Рубіжанської міських військових адміністрацій Сєвєродонецького району Луганської області повноважень, передбачених ч. 2 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 01.07.2022 № 2333-1X , що надає начальнику Кремінської військової адміністрації виносити рішення. які відносяться до повноважень органів місцевого самоврядування. Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», визначено повноваження щодо прийняття відповідного рішення про перейменування об`єктів топонімів Кремінської територіальної громади законним. Зазначений нормативно-правовий акт прийнятий у спосіб визначений законодавством та відповідає його вимогам.

Позивачем не надано доказів протиправності розпорядження Кремінської МВА від 23.01.2024 № 01-08/2024.

Розпорядженням начальника Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 12 жовтня 2023 року № 01-08/301 на підставі Закон України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» утворено комісію з питань перейменування топонімів, розташованих на території населених пунктів Кремінської міської і територіальної громади при Кремінський МВА. Розпорядження було опубліковано на офіційному веб-сайті Кремінської МВА та у соціальних мережах за посиланням.

До складу комісії увійшли, фахівці в галузі української мови та літератури, журналістики, архітектури. права, представники громадських організацій представники закладів культури та представники Кремінської МВА (далі - Комісія).

За результатами роботи комісії було проведено 5 засідань. На засіданні комісії від 22 листопада 2023 року протоколом № 2, було визначено загальний перелік топонімів розташованих на території Кремінської громади та які підлягають перейменуванню (за різних підстав), проекти назв топоніми були висвітлені на офіційному веб-сайті Кремінської МВА для громадського обговорення відповідно до постанови від 24 жовтня 2012 року № 989 «Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій».

Відповідно до роз`яснень Українського інституту національної пам`яті щодо питань виконання норм Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії», отриманих на онлайн-нараді від 18 жовтня 2023 року для прискорення терміну опрацювання, перелік топонімів було направлено до інституту, з метою отримання експертної оцінки проектів назв топонімів 6 листопада 2023 року та отримано позитивну відповідь 10 листопада 2023 року. Загальна кількість топонімів, розташованих на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади, які підлягають перейменуванню, опрацьовано спільно з Українським інститутом національної пам`яті у кількості 105 топонімів, шляхом направлення загального списку для узгодження топонімів на відповідність до вимог чинного законодавства. Зауважень від інституту не отримано у тому числі до рядку №30 додатку.

Проекти назв, для обговорення висвітлено на офіційному веб-сайті Кремінської МВА (у кількості 83) з 25 грудня 2023 року, де і була опублікована пропозиція зміни назви вулиці Федора Драньова (згідно протоколу № 2 від 22 листопада 2023 року пунктом № 24 додатку), було визначено загальний перелік топонімів розташованих на території Кремінської громади пропонувалось для перейменування.

Пропозиції та зауваження громадськості щодо перейменування топонімів, або залишення існуючих назв з моменту опублікування, а саме з 25 грудня 2023 року по 24 січня 2024 року не надходило, окрім коментарів військовослужбовців мешканців громади в соціальних мережах про необхідність перейменування назви всіх вулиць, що залишились від радянської влади. Дані пропозиції не було взято до уваги комісією у зв`язку з невідповідною формою надання пропозиції.

У зв`язку з повною відсутністю інформації, відсутністю архівів Кремінської міської ради щодо ОСОБА_3 , навіть відсутності інформації про «по батькові», було прийнято рішення про винесення проектів нової назви цієї вулиці.

В ході громадських обговорень, офіційних пропозицій та зауважень від мешканців громади щодо перейменування топонімів від ОСОБА_1 не надходило.

Після закінчення громадських обговорень, протоколом № 5 від 23 січня 2024 року, рішенням комісії було погоджено проекти 105 топонімів, з яких 8 названі на честь загиблих військових - мешканців Кремінської громади.

Розпорядження Кремінської МВА від 25.01.2024 № 01-08/2024 перейменування об`єктів топонімів Кремінської територіальної громади було оприлюднено шляхом розміщення інформації про перейменування об`єктів топонімії Кремінської міської територіальної громади на офіційному веб-сайті Кремінської міської військової адміністрації.

Позивачем не надано доказів протиправності розпорядження Кремінської від 23.01.2024 № 01-08/2024, також не надано доказів порушення порядку затвердженого постановою від 24 жовтня 2012 року № 989 Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій щодо громадських обговорень окрім власних тверджень.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Розпорядженням начальника Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 12 жовтня 2023 року № 01-08/301, на підставі Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» в терміновому порядку утворено комісію з питань перейменування топонімів, розташованих на території населених пунктів Кремінської міської і територіальної громади при Кремінський МВА та затверджено Положення про комісію з питань перейменування топонімів, розташованих на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади при Кремінській міській військовій адміністрації.

12 жовтня 2023 року зазначене Розпорядження було опубліковано на офіційному веб-сайті Кремінської МВА та у соціальних мережах за посиланням https://kremrada.gov.ua/index.php/dokumenti/rozporyadzhennya-miskogo-golovi/item/11589-2023-301-pro-stvorennia-komisii-z-pytan-pereimenuvannia-toponimiv-roztashovanykh-na-terytorii-naselenykh-punktiv-kreminskoi-miskoi-th-pry-kreminskii-mva.

До складу комісії увійшли, фахівці в галузі української мови та літератури, журналістики, архітектури, права, представники громадських організацій, представники закладів культури та представники Кремінської МВА (далі - Комісія).

26 жовтня 2023 року на засіданні комісії з питань перейменування топонімів, розташованих на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади при Кремінській міській військовій адміністрації розглянуто питання щодо визначення назв вулиць Кремінської громади, які підлягають перейменуванню та вирішено погодити запропонований на розгляд перелік перейменування вулиць Кремінської міської територіальної громади та спрямувати його для опрацювання до Українського інституту національної пам`яті, про що складено протокол №1.

22 листопада 2023 року на засіданні комісії з питань перейменування топонімів, розташованих на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади при Кремінській міській військовій адміністрації було вирішено розглянути перелік запропонованих назв (топонімів), які були надані членами комісії для опрацювання, про що складено протокол №2. Згідно протоколу пунктом 24 зазначено вулицю Ф. Драньова та запропоновано її перейменувати в вул. Українська або вул. Івана Багряного.

25 грудня 2023 року на офіційному сайті веб-сайті Кремінської МВА розділ «Громадські обговорення» опубліковано перелік вулиць та провулків Кремінської територіальної громади, що підлягають перейменуванню, та напрацьовані нові назви до них (https://kremrada.gov.ua/index.php/gromadski-obgovorennya/hromadski-obhovorennia/item/11466-vulytsi-ta-provulky-kreminskoi-terytorialnoi-hromady-shcho-pidliahaiut-pereimenuvanniu-ta-napratsovani-novi-nazvy-do-nykh).

23 січня 2024 року на засіданні комісії з питань перейменування топонімів, розташованих на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади при Кремінській міській військовій адміністрації було вирішено запропонувати Кремінській міській військовій адміністрації перейменувати об`єкти топонімії на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади Сєвєродонецього району Луганської області, про що складено протокол №5. Згідно протоколу пунктом 24 зазначено вулицю ОСОБА_4 та запропоновано її перейменувати на вул. Українська.

Розпорядженням Кремінської міської військової адміністрації від 23 січня 2024 року № 01-08/14 «Про перейменування об`єктів топонімії Кремінської міської територіальної громади», було здійснено перейменування об`єктів топонімії на території населених пунктів Кремінської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, серед яких було перейменовано у АДРЕСА_1 , згідно Додатку до розпорядження начальника військової адміністрації від 23 січня 2024 року №01-08/14).

Листом від 16.02.2024 Український інститут національної пам`яті надав відповідь Кремінській міській військовій адміністрації, що інститут не є розпорядником та не володіє інформацією щодо життя та діяльності ОСОБА_3 .

Листом від 19.02.2024 №08/08-19/112 Державний архів Луганської області надав відповідь Кремінській міській військовій адміністрації, що усі документи, які були передані на державне зберігання до Держархіву у м. Луганську, у зв`язку з проведенням АТО/ООС у 2014 році залишилися на тимчасово непідконтрольній українській владі території. У період з 2014 року по 2023 рік документи Другої Світової війни і періоду окупації Луганської області, в тому числі щодо Федора Драньова, до Держархіву не надходили.

12 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до начальника Кремінської міської військової адміністрації з проханням переглянути рішення Кремінської міської військової адміністрації в частині перейменування вулиці Федора Драньова на вулицю Українську у місті Кремінна.

Листом від 22.03.2024 відповідач на звернення позивача надав відповідь та зазначили, що документів про факт участі ОСОБА_2 у підтримці національно-визвольних змагань українського народу не надано. У зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які вами надано, посиланням на цифрові ресурси країни агресора та відсутності професійних краєзнавців або професійних істориків в громаді, вирішили повторно надіслати запит щодо життєдіяльності ОСОБА_2 до Українського інституту національної пам`яті для надання експертної оцінки його діяльності. Після отримання офіційної відповіді, з урахуванням наданих додаткових матеріалів від Українського інституту національної пам`яті на експертну оцінку діяльності ОСОБА_2 дане питання буде розглянуто додатково.

Листом від 22.04.2024 Кремінська міська військова адміністрація повідомила позивача, що ними отримано відповідь від Інституту національної пам`яті, в якій вказано на необов`язковість перейменування вулиці імені Ф. Драньова, дана відповідь обґрунтована розглядом доказів його участі в бойових діях під час Другої світової війни, однак його співпраця із комуністично-окупаційною владою Інститутом не розглядалась. Спираючись на відповідь Інституту, повторне створення комісії з питань перейменування топонімів неможлива і недоцільна, так як будь яких порушень або ж неналежно виконаних завдань, що стояли в ході роботи комісії, робота якої завершена, не встановлено. Також запропоновано звернутися з заявою про перейменування вул. Українська на вул. Ф. Драньова відповідно до п. 41 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі - Закон № 317), засуджено комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні.

Цей Закон визначає правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.

У цьому Законі терміни, зазначені у статті 1, вживаються в такому значенні, зокрема:

назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов`язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з`їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов`язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури).

Статтею 2 Закону № 317 визначено поняття засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.

Комуністичний тоталітарний режим 1917-1991 років в Україні визнається злочинним і таким, що здійснював політику державного терору, яка характеризувалася численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, депортацій, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з етнічних, національних, релігійних, політичних, класових, соціальних та інших мотивів, заподіянням моральних і фізичних страждань під час застосування психіатричних заходів у політичних цілях, порушенням свободи совісті, думки, вираження поглядів, свободи преси та відсутністю політичного плюралізму, та у зв`язку з цим засуджується як несумісний з основоположними правами і свободами людини і громадянина.

Націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарний режим визнається в Україні злочинним і таким, що здійснював політику державного терору, яка характеризувалася численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з расових, етнічних мотивів, порушенням свободи совісті, думки, вираження поглядів, свободи преси та відсутністю політичного плюралізму, та у зв`язку з цим, спираючись на встановлені Нюрнберзьким міжнародним військовим трибуналом 1945-1946 років факти, засуджується як несумісний з основоположними правами і свободами людини і громадянина.

Згідно з п.7 ст.7 Закону № 317 Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку провести громадські слухання та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо перейменування населених пунктів, районів та областей, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Пунктом 8 ст.7 Закону № 317 передбачено, що Верховна Рада України у тримісячний строк, який обчислюється з дня закінчення строку, визначеного пунктом 7 цієї статті Закону, приймає рішення про перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, з урахуванням пропозицій, поданих Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті. У разі якщо протягом строку, встановленого пунктом 7 цієї статті Закону, пропозиції щодо перейменування населених пунктів та районів, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, не були подані до Верховної Ради України, відповідне рішення про перейменування таких населених пунктів та районів приймається Верховною Радою України на підставі рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

27 липня 2023 року у цілому набрав чинності Закон України від 21.03.2023 № 3005-ІХ "Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії" (далі за текстом - Закон № 3005).

Відповідно до п. 6 ст. 8 Закону № 3005 Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, військовим адміністраціям населеного пункту (населених пунктів), військово-цивільним адміністраціям населеного пункту (населених пунктів) у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом у встановленому законодавством порядку здійснити демонтаж (перенесення) з публічного простору пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, які обіймали керівні посади в органах влади і управління, політичних організаціях, партіях, збройних формуваннях Російського царства (Московського царства), Російської імперії, Російської республіки, Російської держави, Російської Соціалістичної Федеративної Радянської Республіки, Російської Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки, Союзу Радянських Соціалістичних Республік, Російської Федерації, територіальних утворень, адміністративно-територіальних одиниць, у тому числі невизнаних, що створювалися під час реалізації російської імперської політики на окупованих, анексованих чи в інший спосіб зайнятих Російським царством (Московським царством), Російською імперією, Російською республікою, Російською державою, Російською Соціалістичною Федеративною Радянською Республікою, Російською Радянською Федеративною Соціалістичною Республікою, Союзом Радянських Соціалістичних Республік, Російською Федерацією територіях, і брали участь або сприяли реалізації російської імперської політики, публічно, у тому числі в медіа, у літературних та інших мистецьких творах, підтримували, глорифікували або виправдовували російську імперську політику, закликали до русифікації чи українофобії (крім зображень, пам`ятників, пам`ятних знаків, написів, присвячених особам, пов`язаним із захистом політичних, економічних, культурних прав Українського народу, розвитком української національної державності, науки, культури), працівникам радянських органів державної безпеки всіх рівнів, або які містять символіку російської імперської політики, демонтаж (вилучення) з публічного простору окремих елементів пам`ятників, пам`ятних знаків, що містять символіку російської імперської політики, а також у встановленому законодавством порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об`єкти топонімії населених пунктів, а також інші географічні об`єкти, назви яких містять символіку російської імперської політики.

У разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту, сільською, селищною, міською радою у встановленому цим Законом порядку не прийнято рішення про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топонімії населених пунктів, назви яких містять символіку російської імперської політики або присвячені особам/подіям, зазначеним в абзаці першому цього пункту, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту. Таке розпорядження приймається з дотриманням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", з урахуванням пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері відновлення та збереження національної пам`яті Українського народу.

У разі якщо протягом строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту, військовою адміністрацією населеного пункту (населених пунктів), військово-цивільною адміністрацією населеного пункту (населених пунктів), а також якщо протягом строку, зазначеного в абзаці другому цього пункту, сільським, селищним, міським головою (особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у встановленому цим Законом порядку не прийнято рішення у формі розпорядження про перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топонімії населених пунктів, назви яких містять символіку російської імперської політики або присвячені особам/подіям, зазначеним в абзаці першому цього пункту, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим цього пункту. Таке розпорядження приймається з дотриманням вимог, встановлених цим Законом, статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", з урахуванням пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері відновлення та збереження національної пам`яті Українського народу.

У силу спеціального застереження п. 9 ст. 8 Закону № 3005 строк проведення консультацій з громадськістю, передбачених для виконання вимог цього Закону, не може перевищувати 30 календарних днів.

Суд відзначає, що ані нормами Закону № 317, ані нормами Закону № 3005 не запроваджено окремих та спеціальних процедур консультацій із громадськістю чи громадських слухань.

При цьому, суд повторно зауважує, що у силу спеціального застереження п.9 ст.8 Закону України від 21.03.2023 №3005-ІХ "Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії" строк проведення консультацій з громадськістю, передбачених для виконання вимог цього Закону, не може перевищувати 30 календарних днів.

Отже, приписами спеціальних актів права у даному конкретному випадку було запроваджено не мінімальний, а максимальний термін консультацій, а саме: не більше 30 календарних днів.

Посилання позивача на порушення відповідачем норм Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» та порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, встановлений постановою КМУ від 24 жовтня 2012 року № 989, в частині не проведення громадських обговорень не приймаються судом, оскільки зазначені норми регулюють інші правові відносини, а саме регулює відносини, що виникають у зв`язку з присвоєнням юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам (далі - об`єктам права власності), імен (псевдонімів) суспільно-політичних і громадських діячів, захисників Вітчизни, воєначальників, діячів науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій (далі - імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій).

Суд враховує той факт, що відповідачем дотримано процедуру консультацій з громадськістю шляхом розміщення на офіційному сайті перелік вулиць, які підлягають перейменуванню. Тобто, відповідач ужив всіх заходів для виконання вимог Закону №3005, Закону № 317.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Тому відповідність закону рішення чи діяння (управлінського волевиявлення) суб`єкта владних повноважень як у спорі про набуття приватною особою додаткового блага чи активу, так і у спорі про спростування новоствореного публічного обов`язку, зокрема, за критеріями дотримання компетенції, меж повноважень, способу дій, приводу реалізації функції контролю, обґрунтованості, безсторонності (неупередженості), добросовісності, розсудливості, рівності перед законом, унеможливлення дискримінації, пропорційності, своєчасності, права особи на участь у процесі прийняття рішення, має доводитись, насамперед, відповідачем - суб`єктом владних повноважень.

При цьому, із положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом" (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей" (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, саме таке тлумачення стандартів доказування є цілком релевантним правовому висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Інші доводи та міркування позивача, викладені у позовній заяві, також не спростовують правильність оскаржуваного Розпорядження, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого, у розумінні вимог ст.ст. 73-74 КАС України, доказу.

З огляду на наведену суд дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог.

Питання щодо розподілу судових витрат на виконання вимог ст. 139 КАС України не вирішується, через відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 73, 74 ,77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кремінської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова