Справа № 603/444/24
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/444/24
Провадження №2-а/603/18/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2475042 від 25.06.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що оскаржувана постанова винесена стосовно нього неповноважною особою, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглядав інспектор поліції Грижак М. П., а саму постанову виніс поліцейський ОСОБА_2 , який не досліджував ні обставин справи, ні доказів по справі. Звертає увагу на те, що відповідно до Правил дорожнього руху (далі ПДР) обгоном вважається випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Однак на відеозаписі, з яким його було ознайомлено під час розгляду справи, не зафіксовано здійснення ним виїзду на смугу зустрічного руху. Водночас вважає, що із вказаним відеозаписом його ознайомлено в порядку, який не відповідає вимогам законодавства, адже зазначений запис був скопійований та відтворений на особистому телефоні поліцейського. З огляду на наведені обставини просить скасувати вищевказану постанову.

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУНП в Тернопільській області просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскаржувану постанову вважають правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Відповідач зазначає, що 25.06.2024 року поліцейським СПД № 1 (м. Монастириська) ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Головком Н. Д. винесено постанову серії ЕНА № 2475042 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн на ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Шкода Октавія та здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою видимістю, перетнувши суцільну лінію розмітки 1.1, чим порушив п. 14.6.г ПДР. Доводи позивача про те, що справу відносно нього розглянуто неповноважною особою, вважають безпідставними, оскільки капрал поліції ОСОБА_2 , як працівник Національної поліції, мав відповідні повноваження та під час розгляду справи разом із позивачем досліджував докази по справі. Окрім того, відповідач звертає увагу на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується матеріалами відеофіксації, про наявність яких зазначено в п. 7 оскаржуваної постанови, а саме записом з відеореєстратора службового автомобіля.

Не погоджуючись з викладеними у відзиві доводами, ОСОБА_1 подав письмові заперечення, в яких зазначає, що розгляд справи одним поліцейським, а винесення постанови іншим, не відповідає вимогам ст. ст. 279, 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. Позивач також звертає увагу, що капрал поліції ОСОБА_2 не досліджував докази, а лише ознайомлював його з відеозаписом. Також на продемонстрованому йому на місці зупинки відеозаписі не було зафіксовано факт здійснення ним виїзду на смугу зустрічного руху, а відеозапис, який відповідачем долучено до відзиву, відповідачем йому не надіслано з мотивів надмірного обсягу такого доказу. У зв`язку з наведеним просить суд не брати до увагу вказані відеоматеріали відповідно до вимог п. 9 ст. 79 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ГУНП в Тернопільській області не забезпечили явку представника в судове засідання, у відзиві на позовну заяву просять розгляд справи здійснювати за відсутності їхнього представника.

Судом встановлено, що 25.06.2024 року поліцейський СПД № 1 (м. Монастириська) ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капрал поліції Головко Н. Д. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2475042, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 25.06.2024 року о 17 год 05 хв в м. Монастириська по вул. Т. Шевченка, 111, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia А5, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін в кінці підйому в умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 14.6.г ПДР порушення правил обгону, заборонений обгін на ділянках з обмеженим оглядом чи в умовах недостатньої видимості, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як вбачається з ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, у тому числі, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У силу ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху, серед іншого, зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 14.6.г ПДР визначено, що обгін заборонено, зокрема, у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Адміністративна відповідальність за порушення правил обгону передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що відповідно до визначення, наведеного в п. 1.10 ПДР обгін випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Як вбачається зі змісту п. 1 розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР, горизонтальна розмітка (розмітка 1.1, вузька суцільна лінія), серед іншого, поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2+1) смугами руху в обох напрямках, та яку перетинати заборонено.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год (абз. 55 п. 1 розділу 34 ПДР).

Ділянку дороги, на якій заборонено обгін, окрім того, може бути позначено дорожнім знаком 3.25 «Обгін заборонено», в межах дії якого забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких*, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год).

Поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Отже, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (п. 1 ч. 1 ст. 40 вказаного Закону).

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУНП в Тернопільській області зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується відеодоказами, долученими до відзиву.

Так, судом було досліджено відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 справді здійснив випередження одиничного транспортного засобу, що рухався вздовж краю дороги (вздовж бордюра), проте вказаним записом не підтверджується, що позивач перетнув лінію розмежування 1.1 та виїхав на зустрічну смугу руху для здійснення обгону, на що у відзиві посилається відповідач (02:33 02:39 хвилини запису). На зазначені обставини ОСОБА_1 також посилався під час спілкування з працівниками поліції (відеозапис з нагрудної камери поліцейського).

Ухвалою суду від 18.07.2024 року з ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області було витребувано матеріали справи про адмінправопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , а за клопотанням відповідача, заявленим у відзиві на позовну заяву, - викликано в судове засідання поліцейського СПД № 1 (м. Монастириська) ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Головка Н. Д.

Однак інших доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, окрім вищевказаного відеозапису, суду не було надано, а свідок поліцейський ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У силу ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності закріплений у ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості), у силу якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не підтверджується належними та достатніми доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Так, відповідач на підтвердження доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, надав суду відеодокази на диску, тобто в електронній формі, а тому доводи позивача про те, що вказаний відеозапис не слід брати до уваги, оскільки його копію не було надіслано позивачу, суд відкидає.

Схожий за змістом висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18.11.2021 року в справі № 0540/7665/18-а.

Інші доводи позивача суд вважає малозначними.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1524807 від 26.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Оскільки при зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача ГУНП в Тернопільській області на користь позивача слід стягнути судовий збір у вищевказаному розмірі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 251, 258, 280, 283 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1524807 від 26.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, .

Головуючий суддя І. М. Галіян