Справа № 541/1837/24
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1837/24
Провадження № 2-а/541/17/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Непокупної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови інспектора 2-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Демура О.Є. серії ЕНА №2081770 від 06.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20 травня 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказала, що 06.05.2024 о 12 годині 37 хвилин вона, керуючи автомобілем «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, 306 км., в межах населеного пункту Решетилівка, рухалася зі швидкістю 103 км/год, перевищивши встановлене обмеження руху в населеному пункті на 53 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 ст. 122 КУпАП, за яким на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 гривень. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із наступним.

Зазначила, що «прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим», посилаючись на висновок колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у рішенні №758/8181/23 від 24.01.2024. Виходячи з викладеного, на думку позивача, у зв`язку з тим, що інспектор тримав вимірювальний пристрій у руках і міг його хитнути, прилад міг показати невірне значення швидкості руху. Окрім цього, автомобіль позивача рухався у потоці інших транспортних засобів. З огляду на інтенсивність пересування машин, позивач припускає, що приладу TruCam не вдасться зафіксувати швидкість саме того автомобіля, за кермом якого вона була.

У зв`язку із викладеним, позивач наполягає на тому, що оскаржувана постанова, винесена інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 , є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів її вини поза розумним сумнівом.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду в Полтавській області від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання.

14.06.2024 до суду надійшов відзив від представника Департаменту патрульної поліції, в якому позовні вимоги заперечено. Представник відповідача вказує, що позивач допустила порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 06.05.2024, під час несення служби в Полтавській області, Полтавського р-ну, м. Решетилівка, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000776) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій т.з. Volkswagen Tiguan, номерний знак НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 103 (сто три) км/год, при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 53 (п`ятдесят три) км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України.

У відзиві зазначено, що принцип роботи лазерного вимірювача, на який звертає увагу позивач передбачений Інструкцією з використання приладу TruCam, що підтверджується доданими витягами з Інструкції. Так, даний лазерний вимірювач відноситься до ручних, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу, що передбачено Інструкцією із експлуатації, як передбачено і використання з рук. Представник відповідача пояснив, що словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині права поліції «монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку», не вказує на спосіб її розміщення, а лише вказує на місце такого розміщення, що спростовує твердження позивача про протиправне тримання приладу в руках поліцейськими. Разом з тим, вказав у відзиві, що єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. У свою чергу, відповідно до доданого Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29824, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 11.12.2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000776 є придатним до застосування. Також представник відповідача зазначив, що на місці розгляду справи позивача було ознайомлено з усіма правами згідно ст. 266 КУпАП. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Окрім того, водій гр. ОСОБА_1 , не дочекавшись винесення постанови та ознайомлення з її змістом, залишила місце розгляду справи, що також підтверджується матеріалами відеофіксації. Зважаючи на вищевикладене, представник відповідача просить прийняти рішення у справі, яким повністю відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

04.07.2024 позивач надала до суду письмові пояснення, де виклала прохання проводити судовий розгляд без її особистої участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не забезпечив явку свого представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №2081770 від 06.05.2024 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження вказаних обставин представником відповідача надано фотокартку та відеозапис із лазерного приладу TruCam від 06.05.2024 року.

Із матеріалів справи встановлено, що адміністративне правопорушення зафіксоване лазерним вимірювачем TruCam №ТС000776. Так, на підтвердження вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, представником відповідача надано матеріали фотофіксації, зроблені за допомогою TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС000776, а також оптичний диск з фото-/відеозаписом вимірювання швидкості з приладу TruCam, відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

З дослідженого фото та відеозапису від 06.05.2024 року з приладу TruCam LTI 20/20 вбачається, що на ньому зафіксований автомобіль «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, м. Решетилівка, 06.05.2024 року о 12:29:06 зі швидкістю 103 км/год. Замір швидкості здійснений на відстані 412,6 м, що відповідає Інструкції з експлуатації, адже максимальна дистанція вимірювання складає 1200 м.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує законність дій інспектора при винесенні постанови, а також законність застосування приладу вимірювання швидкості руху у ручному режимі.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 зазначеного Закону регламентовано, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР за перевищення встановленої швидкості руху в населеному пункті.

У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam.

Як вбачається зі свідоцтва ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та захисту прав споживачів» №22-01/29824 від 12.12.2023 року, чинного на дату вчинення правопорушення, про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000776, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam такого алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості TruCam LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання.

Отже, можливість використання приладу TruCam LTІ 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Вищевикладене спростовує доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що матеріали справи містять належні та допустимі докази вчинення позивачем правопорушення вказаного в оспорюваній постанові.

Згідно з п. 12.4 ПДР України та ч. 4 ст. 122 КУпАП у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Виходячи з наданої інформації, після перегляду відеозапису подій, що мали місце 06.05.2024, а також ознайомлення з матеріалами з бази даних МВС України, судом встановлено, що ОСОБА_1 керувала т.з. марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , в межах населеного пункту Решетилівка, рухалася зі швидкістю 103 км/год, перевищивши встановлене обмеження руху в населеному пункті на 53 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 ст. 122 КУпАП.

Тобто, факт вчинення гр. ОСОБА_1 порушення, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідачем Департаментом патрульної поліції, доведений у повній мірі належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених підстав, суд погоджується з висновками оскаржуваної постанови щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху в населеному пункті.

Судом також не встановлено жодних процесуальних порушень притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які могли б слугувати окремою підставою для скасування законної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про правомірність дій суб`єкта владних повноважень по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 72, 77, 90, 139, 241-244, 246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови інспектора 2-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції Демура О.Є. серії ЕНА №2081770 від 06.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2024 року.

Суддя О. А. Городівський