Справа № 200/3754/24
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Справа№200/3754/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо відмови у проведенні перерахунку, та виплаті пенсії по інвалідності без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 20.03.2024 №2- р(II)/2024;

зобов`язати провести перерахунок призначеної пенсії по інвалідності без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України №2-р(II)/2024, від 20.03.2024;

зобов`язати при перерахунку, здійснити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000, та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, за період з березня 2024 року, до дати виплати заборгованості по пенсії у повному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, одержаного внаслідок виконання обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначену згідно із Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому позивач вважає протиправними дії щодо обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, які утратили чинність з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду № 2-р(II)/2024 від 20.03.2024, на підставі чого просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 17 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи підстави відмови тим, що не затверджено порядок проведення перерахунків пенсій відповідно до Рішення Конституційного суду. Підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії відсутні до визначення такого порядку. Також не передбачена компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати, як такі, що є ненарахованими доходами.

Позивач надав відповідь на відзив, де підтримав доводи позовної заяви, зауважив, що відсутність порядку перерахунку пенсії не є підставою для використання не дійсних положень Закону. Вимога щодо компенсації втрати частини доходів виникла для запобігання системним порушенням відповідачем відмови виконувати норми законодавства.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії по інвалідності ІІ групи захворювання, одержаного внаслідок виконання обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, призначеної згідно із Законом України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 80 % відшкодування фактичних збитків (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.08.2003, посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, особи з інвалідністю ІІ групи серії НОМЕР_3 від 21.08.2019).

09.04.2024 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку з тим, що обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, приписом статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду № 2-р(II)/2024 від 20.03.2024.

Відповідач на звернення позивача надав лист від 08.05.2024 щодо опрацювання механізму та кола осіб, з числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на яких розповсюджується вказане Рішення.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додані розрахунки пенсійних виплат позивача, які на теперішній час складає 56700,22 грн, у зв`язку з чим застосовано максимальний розмір пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність 23610,00 грн.

Позивач додав до матеріалів справи лист-відповідь Міністра соціальної політики України № 1596/0/5-24/54 від 31.08.2024 щодо призначення / перерахунку пенсії за нормами Закону № 796 після набрання чинності Рішенням № 2-р(ІІ)/2024, тобто після 20.03.2024, без її обмеження максимальним розміром.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 796-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами (надалі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням позиції, викладеної Конституційним Судом України у рішеннях від 02.03.1999 № 2-рп/99, від 17.03.2005 № 1-рп/2005, від 19.06.2001 № 9- рп/2001, від 26.12.2011 № 20-рп/2011, від 22.05.2018 № 5-р/2018 до визначення порядку і асигнувань для виконання рішення і висновків Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2-р(ІІ)/2024 виплата раніше призначених (перерахованих) пенсій по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника, обчислених в розмірі фактичних збитків продовжується у визначених до виплати розмірах.

Рішенням Конституційного Суду України № 2-р(II)/2024 від 20.03.2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми статті 67 Закону № 796XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, без змін, внесених Законом № 3668-VI.

Враховуючи цей висновок, обмеження максимального розміру пенсії позивача є протиправним, через що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 46 Закону 1058-IV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок), для реалізації згаданого Закону.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи та організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту статті 4 Закон № 2050-ІІІ та пункту 5 Порядку випливає, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, за змістом наведеної норми компенсація повинна бути обчислена при виплаті доходу, але, враховуючи, що сторонами не надано підтверджень про розмір фактично нарахованих на час розгляду справи пенсійних виплат, позовна вимога щодо зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушення строків її виплати на час розгляду справи суд вважає передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Через звільненні позивача від судових витрат суд не здійснює їх розподіл.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 20.03.2024 №2- р(II)/2024;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок призначеної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України №2-р(II)/2024 від 20.03.2024.

У задоволенні решти позовних вимог про зобов`язання здійснити компенсацію втрати частини доходів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов електропостачання та функціонування програмного забезпечення через обставини збройної агресії проти України.

Суддя Г.А. Чекменьов