Справа № 200/5002/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року Справа№200/5002/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн; зобов`язання сплатити заборгованість з пенсії за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн.

За змістом позову позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача. На підставі судового рішення від 15.05.2024 у справі № 200/2054/24 позивачу перераховано пенсію, однак заборгованість за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн відповідачем не виплачено. Позивач вважає, що невиплата пенсії відповідачем є порушенням гарантованого Конституцією України права на соціальний захист, яке включає, зокрема, право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідач надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що відповідно до рішення від Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 200/2054/24, що набрало законної сили 15.06.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуто заяву позивача від 31.03.2024 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI виходячи з 80 відсотків заробітної плати (доходу). Виплату пенсії у розмірі 14322,06 грн планується провести у серпні 2024 року. Заборгованість за рішенням суду за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу, оскільки покриття витрат Пенсійного фонду на виплату сум, призначених за рішенням судів проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України. Означене рішення суду Головним управлінням виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля.

Також відповідач вказав, що з урахуванням того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164 435,65 грн охоплюється рішенням суду у справі № 200/2054/24 та належить до предмета його виконання, оскільки вищенаведеним рішенням суду зобов`язано відповідача здійснити певні дії, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належного виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та, у випадку встановлення його неналежного виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії. Га думку відповідача, фактичні обставини справи вказують на те, що спір щодо виплати донарахованої пенсії за спірний період вирішено в судовому порядку в межах справи № 200/2054/24, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення, через що провадження в цій справі підлягає закриттю.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 26.07.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач ОСОБА_1 , є отримувачем пенсії, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач у справі).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 200/2054/24, що набрало законної сили 15.06.2024, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії від 4 квітня 2024 року № 57, зобов`язання повторно розглянути заяву від 31.03.2024 з урахуванням висновків суду. В тексті рішення йдеться про наявність підстав для перерахунку перерахунок пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки, в розмірі 10846,37 грн., та застосуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом від 15.07.2024 № 18327-15861/Л-02/8-0500/24 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/2054/24 від 15.05.2024, яке набрало законної сили 15.06.2024, позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, призначену відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.12.2022. Виплату пенсії у розмірі 14 322,06 грн планується провести у серпні 2024 року. Заборгованість за рішенням суду за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу, оскільки покриття витрат Пенсійного фонду на виплату сум, призначених за рішенням судів проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України.

Загальна суму невиплаченої позивачу пенсії після перерахунку, проведеного на виконання рішення у справі 200/2054/24 від 15.05.2024 не є спріною.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI ( далі за текстом ЗУ № 1058).

Відповідно статті 5 ЗУ № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 цього Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії», де Європейський Суд з прав людини встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005) органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань, через що суд дійшов висновку про безпідставність невиплати нарахованої позивачу доплати до пенсії відповідно до судового рішення у справі № 200/2054/24 за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн.

Щодо твердження позивача про те, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн охоплюється рішенням суду у справі № 200/2054/24 та належить до предмета його виконання, спір щодо виплати донарахованої пенсії за спірний період вирішено в судовому порядку в межах справи № 200/2054/24, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення, що є підставою для закриття провадження у справі, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Водночас, у межах справи № 200/2054/24 відповідачем виступало Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як у цій справі, позовні вимоги стосувались тільки перерахунку пенсії за певний період, суд не зобов`язував пенсійний орган виплатити позивачу пенсію, такі позовні вимоги позивачем не заявлялись.

Відтак, провадження у справі № 200/5002/24 не підлягає закриттю.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн та зобов`язання її сплатити є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії та сплатити заборгованість підлягає негайному виконанню в частині виплати пенсії за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні суду. Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про задоволення заявлених позивачем вимог повністю, сплачений ним судовий збір у сумі 1644,36 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене вище, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 20.12.2022 по 31.07.2024 у сумі 164435,65 грн.

Рішення суду у межах доплати до пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн 36 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач) адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, .

Суддя А.С. Михайлик