Справа № 640/7475/22
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Справа №640/7475/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві , у якому просить суд:

- визнати рішення, дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови призначення позивачу належного розміру довічної пенсії з 27 жовтня 2001 року, відмови перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 27 жовтня 2001 року на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення та довідки про додаткові види грошового забезпечення станом на 26 жовтня 2001 року, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, і яка (довідка) містить розміри грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням загальної суми одноразових додаткових видів грошового забезпечення у розмірі - 13483,25 грн - протиправними та такими, що порушують права позивача, як людини, і які передбачені ст. 1 Протоколу № 1к Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення позивачу належного розміру довічної пенсі з 27 жовтня 2001 року, здійснити перерахунок та здійснити виплату пенсії, починаючи з 27 жовтня 2001 року на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві:

- «Довідки про розмір грошового забезпечення на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/23419/17 та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59247488 Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2019» від 21.06.2019 р. № BCЗ/2281/1;

- «Довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування належного розміру пенсії» від 21.06.2019 р. № BCЗ/2281/2, які (додаткові види грошового забезпечення) позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби і яка (довідка) містить розміри грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням загальної суми одноразових додаткових видів грошового забезпечення у розмірі - 13483,25 грн.

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати позивачу достовірний «Розрахунок на пенсію за вислугу років» станом на 27 жовтня 2001 року з урахуванням основних видів грошового забезпечення та з урахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення станом на 26 жовтня 2001 року, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, і яка (довідка) містить розміри грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням загальної суми одноразових додаткових видів грошового забезпечення у розмірі - 13483,25 грн;

- відшкодувати шкоду, заподіяну протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю суб?єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо порушення прав позивача, щодо відмови призначення позивачу належного розміру довічної пенсії з 27 жовтня 2001 року та щодо відмови здійснення перерахунку та виплати належного розміру пенсії позивачу, починаючи з 27 жовтня 2001 року;

- у відповідності з вимогами ч.ч. 1, 5 ст. 21 («Розгляд кількох пов?язаних між собою вимог»), п. 3 ч. 5 ст. 160 («Позовна заява») КАС України стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві кошти на відшкодування позивачу шкоди (недоотримані пенсійні виплати з 27 жовтня 2001 року), завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 55 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-XII у зв?язку із відмовою призначення позивачу належного розміру пенсії з 27 жовтня 2001 року та у зв?язку із виплатою з 27 жовтня 2001 року заниженого розміру пенсії;

- допустити негайне виконання судового рішення у відповідності з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 371 («Судові рішення, які виконуються негайно») КАС України щодо стягнення всієї суми недоотриманої з 27 жовтня 2001 року пенсії, враховуючи ту обставину, що порушення права позивача на призначення йому належного розміру пенсії, її перерахунок та виплату пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві носить надзвичайно довготривалий характер;

- зобов?язати суб?єкт владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відповідності з вимогами ст. 129-1 Конституції України («Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд»), ч. 1 ст. 382 («Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах») КАС України, та враховуючи висновки щодо застосування норм права, що викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду України (ухвалу прийняли 17 суддів Верховного Суду) від 20 червня 2018 року по справі № 800/592/17 (провадження № 11-221заі18) (ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає, рішення в ЄДРСР № 74927343) подати у 10 (десяти) денний строк звіт до суду про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13.12.2018 у справі №753/23419/17, 21.06.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовив та направив до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача та додаткові види грошового забезпечення позивача, станом на 26 жовтня 2001року. У серпні 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку та виплату пенсії на підставі вказаних довідок. Однак, відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку. Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суд з цим позовом.

23.05.2022 Окружний адміністративний суд міста Києва залишив позовну заву без руху для усунення недоліків позовної заяви

14.06.2022, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі.

В справі зареєстровано 16.08.2022 відзив від відповідача.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

18.08.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.08.2023 справа розподілена судді Войтович І.І.

24.08.2023 ухвалою Київського окружного адміністративного суду справу прийнято до провадження суду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні, оскільки згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 № 45 пенсії призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом перераховуються на умовах та в розмірах передбачених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Окружного адміністративного суду України від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (далі - постанова № 103). Нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України № 2262, після дати набрання рішення суду законної сили не приймалося. У зв`язку з цим, а також з урахувань: пункту 4 постанови № 103, виплата пенсій продовжується у встановлених на цей час розмірах. Відповідач наголосив, що у зв`язку із скасуванням пунктів 1, 2 постанови №103 неможливо здійснити жодні перерахунки.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач є військовим пенсіонером, знаходиться на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві, й отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 80% грошового забезпечення за відповідною посадою.

Так, наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 09 жовтня 2001 року № 569 позивач був звільнений в запас з військової служби на посаді заступника начальника науково-дослідного інституту Збройних Сил України за станом здоров`я.

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 жовтня 2001 року № 227 позивач був виключений із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 27 жовтня 2001 року позивачу була призначена та нарахована пенсія за вислугою років (30 років) 80% відповідних сум грошового утримання, проте ІНФОРМАЦІЯ_1 всупереч чинного законодавства не зазначені отримувані позивачем протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби всі суми, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі 3753/23419/17 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 : визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо нарахування та призначення ОСОБА_1 пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, без урахування всіх сум, які він отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення 13384 грн 25 коп.; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 жовтня 2001 року підготувати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування йому належного розміру пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення 13384 грн 25 коп., та подати її до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії станом на 26 жовтня 2001 року у належному розмірі та її перерахунку й виплати, починаючи з 27 жовтня 2001 року, а також надати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування йому належного розміру пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення 13384 грн. 25 коп.

На виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2018 у справі №753/23419/17 ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві згідно з супровідним листом від 21.06.2019 № ВСЗ/2281 довідку про розмір грошового забезпечення від 21.06.2019 №ВСЗ/2281/1 та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування належного розміру пенсії від 21 червня 2019року № ВСЗ/2281/2.

27.08.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою щодо перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок.

Однак, відповідач відмовив у здійснені перерахунку та виплаті пенсії по оновленим довідкам на тій підставі, що рішенням суду у справі №753/23419/17 та іншими рішеннями судів зобов`язання щодо проведення перерахунку колишнім військовослужбовцям не встановлено, рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не приймалось, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (частини перша, друга статті 63 Закону № 2262-XII).

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію зазначеного Закону.

Усі призначені за Законом №2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок проведення перерахунку).

Цим нормативно-правовим актом визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30 січня 2001 року № 3-1 (далі Порядок подання документів).

Відповідно до пункту 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності його законним представником за місцем проживання.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган ухвалює рішення про перерахунок чи про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії.

У даній справі, судом встановлено, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі №753/23419/17 ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві згідно з супровідним листом від 21.06.2019 № ВСЗ/2281 довідку про розмір грошового забезпечення від 21.06.2019 №ВСЗ/2281/1 та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування належного розміру пенсії від 21 червня 2019року № ВСЗ/2281/2.

Під час розгляду вказаної справи №753/23419/17 судом встановлено, що позивач має право на нарахування пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, з урахування всіх сум, які він отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення - 13 384 грн. 25 коп.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу на те, що оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 надав Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві підтверджуючі довідки про розмір грошового забезпечення позивача та додаткові види грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії встановленої форми, то відповідач не мав жодних правових підстав для відмови позивачу в такому перерахунку.

Крім того, ухвалюючи таке рішення суд враховує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також, у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_1 .

Однак, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не призначення йому належного розміру пенсії з 27.10.2001 та зобов`язання призначити пенсію у належному розмірі не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачеві призначено пенсію за вислугу років з 27.10.2001 на підставі, наданих, діючих на той час, ІНФОРМАЦІЯ_1 розрахункових документів, що повністю визнається сторонами.

Вказаний вид пенсії позивач отримує по теперішній час.

Суд звертає увагу, що спірні правовідносини виникли виключно на підставі протиправної бездіяльності відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії з дати первинного її призначення на підставі оновлених довідок від 21.06.2019, правова оцінка якої судом викладена вище.

Оскільки позивач вже перебуває на пенсійному обліку відповідача та отримує відповідний вид пенсії, повторне призначення такого виду пенсії неможливе та не передбачено законодавством.

Отже, у цій частині позовних вимог позивачем обрано невірний спосіб захисту та такі вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати йому достовірний розрахунок пенсії станом на 27.10.2001, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавча визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав.

Отже, стан на час розгляду цієї справи, у суду немає підстав вважати, що відповідач після виконання рішення суду не надасть позивачеві новий розрахунок пенсії за вислугу років станом на 27.10.2001.

Щодо позовної вимоги здійснити відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача з урахуванням компенсації втрати частини доходів, суд зазначає таке.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч.2).

При цивільно-правових відносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками, а відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина в заподіянні збитків.

Стягнення збитків вимагає наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів правова відповідальність не настає.

Носієм обов`язку відшкодувати шкоду, можуть виступати: безпосередній заподіювач шкоди та інші особи, на яких законом покладено обов`язок із відшкодування шкоди.

Під час розгляду справи судом не встановлено, а сторонами не надано належних та достатніх доказів, що Державою Україна, а саме в особі ГУ ПФУ в м.Києві та Державної казначейської служби України заподіяна шкода позивачу чи саме законом покладено обов`язок на відповідача по відшкодуванню шкоди при скасуванні пунктів Постанови №103.

Посилання позивача на приписи ст. 1175 ЦК України є безпідставними, оскільки вказана норма встановлює, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

З позовної заяви вбачається, що матеріальна шкода визначена позивачем у розмірі недоотриманих пенсійних виплат з 27.10.2001, без визначення конкретної суми.

Суд звертає увагу, що подібні правовідносини неодноразово були предметом розгляду Верховним Судом.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що «обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення коштів на відшкодування майнової шкоди у вигляді неотриманої заробітної плати, пенсії та обґрунтовування позовних вимог у спосіб, притаманний спорам про відшкодування шкоди, не змінює суті спірних правовідносин, які виникли між сторонами в цій справі щодо оплати праці, виплати пенсії і підстави їх виникнення, а отже не робить цей спір спором про відшкодування шкоди».

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги.

Щодо заяви позивача про звернення рішення до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини другої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що предметом спору є визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, та за рішенням суду не вирішується питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії, а лише вирішується питання щодо зобов`язання вчинити відповідача дії по виплаті пенсії, така заява позивача не підлягає задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, заявленого позивачем у прохальній частині позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд звертає увагу, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком, тому таке процесуальне питання приймається з урахуванням обставин справи.

Відтак, суд зазначає, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідач ухилиться від обов`язку виконання вимог даного рішення, у зв`язку із чим, суд відмовляє у такому клопотанні позивача.

Відповідно до положень першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до копії квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 27 жовтня 2001 року на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення та про додаткові види грошового забезпечення станом на 26 жовтня 2001 року, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, і яка (довідка) містить розміри грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням загальної суми одноразових додаткових видів грошового забезпечення у розмірі - 13483,25 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 27 жовтня 2001 року, на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідок про розмір грошового забезпечення від 21.06.2019 №BCЗ/2281/1 та про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування належного розміру пенсії від 21.06.2019 № BCЗ/2281/2, які отримував ОСОБА_1 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби і яка (довідка) містить розміри грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням загальної суми одноразових додаткових видів грошового забезпечення у розмірі - 13483,25 грн.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про звернення рішення до негайного виконання та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.