Справа № 560/20934/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/20934/23

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

25 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати їй, як матері загиблого солдата ОСОБА_2 , належних йому грошових коштів згідно з наказом про звільнення від 24.05.2023 №104, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та перерахувати за період служби у військовій частині НОМЕР_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Постанова № 704), а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити як матері загиблого солдата ОСОБА_2 належні грошові кошти згідно з наказом про звільнення від 24.05.2023 №104, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та перерахувати за період служби у військовій частині НОМЕР_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за період з 05.05.2023 по 12.05.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач має право на отримання грошового забезпечення, належне її загиблому сину ОСОБА_2 відповідно до наказу про звільнення від 24.05.2023 №104 та перерахунок і виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2023 №111-РС ОСОБА_2 з 17.05.2023 виключений зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку із загибеллю. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2023 №104 ОСОБА_2 з 17.05.2023 виключений зі списків особового складу у військової частини.

На підставі наказу від 24.05.2023 №104 ВЧ НОМЕР_1 (відповідач) нарахував грошове забезпечення, неотримане ОСОБА_2 по день виключення зі списків в загальному розмірі 158524,0 грн, зокрема: щомісячне грошове забезпечення - 21668,93 грн, грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік - 24879,15 грн, матеріальна допомога за 2024 рік - 24879,15 грн, додаткова винагорода - 87096,77 грн. Зазначене підтверджується довідкою-розрахунком грошового забезпечення ОСОБА_2 при звільненні.

18.09.2023 позивачка звернулася до військової частини НОМЕР_1 із вимогою про виплату грошового забезпечення, належне її загиблому сину ОСОБА_2 відповідно до наказу про звільнення від 24.05.2023 №104 та перерахунок і виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і провести грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Листом від 19.10.2023 військова частина повідомила позивачку, що підстави для здійснення перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_2 з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 відсутні. Крім того вказала, що для отримання грошового забезпечення загиблого, нарахованого з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, їй необхідно звернутись до військової частини з відповідною заявою та надати документи, зазначені у листі.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати їй грошового забезпечення ОСОБА_2 з 05.05.2023 по 12.05.2023, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала докази які підтверджують її право на тримання грошового забезпечення, неотриманого по день загибелі ОСОБА_2 . Право вимоги перерахунку грошового забезпечення загиблого ОСОБА_2 з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, може бути реалізоване лише особою, яка набула право на отримання грошового забезпечення, нарахованого відповідно до наказу про виключення ОСОБА_2 зі списків військової частини.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови №704 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У Додатку 1 до Постанови № 704 затверджена тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103, пунктом 6 якої пункт 4 Постанови №704 викладений в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 пункт 6 Постанови № 103 визнаний нечинним.

Отже, з 29.01.2020 розміри грошового забезпечення, посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Згідно із частиною 22 статті 10-1 Закону №2011-XII у разі загибелі (смерті) військовослужбовців грошова компенсація за всі не використані ними за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки" виплачується членам сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, зазначеним в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 цього Закону, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини.

Відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону №2011-XII у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, зокрема, військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки.

У разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, що не була одержана за життя, виплачується членам сім`ї такого працівника, а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини (частина 6 статті 24 Закону України "Про відпустки").

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 Цивільного кодексу України).

У разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, виплачується спадкоємцям (частина 6 статті 83 Кодексу законів про працю України).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (Порядок №260), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно із підпунктом 1 розділу ХХХ Порядку №260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Отже, батьки військовослужбовця в рівних частках мають право на виплату у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належного йому, але не отриманого до дня смерті (загибелі) грошового забезпечення, за умови, якщо військовослужбовець не перебуває у шлюбі та не має дітей.

Відповідно до підпункту 2 розділу ХХХ Порядку №260 така виплата здійснюється на підставі заяви особи, зазначеної у підпункті 1 розділу ХХХ Порядку №260.

У відповідь на вимогу позивачки щодо виплати належного її загиблому сину грошового забезпечення відповідач вказав на необхідність надання позивачкою документів, які підтверджують її право на отримання коштів, зокрема документу, який підтверджує відсутність у ОСОБА_2 дружин та дітей.

Апеляційним судом витребувані відповідні відомості.

Хмельницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав довіку від 06.09.2024 №1059/31.17-20 про відсутність актових записів про реєстрацію шлюбу та народження дітей, батьком яких є ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, вказаною довідкою підтверджується відсутність дружини та дітей у ОСОБА_2 , а отже й право позивача на виплату грошового забезпечення, неотриманого її загиблим сином.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що позивач не подавала відповідачу доказів відсутності дружини та дітей у ОСОБА_2 , тому відповідач у межах спірних правовідносин не допустив протиправної бездіяльності, яку оскаржує позивач.

Водночас, суд враховує доводи позивача, наведені в обґрунтування її клопотання про витребування з Хмельницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) довідку про наявність/відсутність дружини та дітей про те, що на неодноразові звернення позивачки до органів ДРАЦС щодо отримання довідки про відсутність у ОСОБА_2 дружини та дітей, остання отримувала відмову.

З урахуванням наведеного колегія суддів зазначає, що позивач не подала відповідні докази до відповідача в силу об`єктивних обставини, а тому вважає за доцільне для ефективного захисту прав позивача в межах спірних правовідносин зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити як матері загиблого солдата ОСОБА_2 належні грошові кошти згідно з наказом про звільнення від 24.05.2023 №104, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та перерахувати за період служби у військовій частині НОМЕР_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за період з 05.05.2023 по 12.05.2023.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити як матері загиблого солдата ОСОБА_2 належні грошові кошти згідно з наказом про звільнення від 24.05.2023 №104, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та перерахувати за період служби у військовій частині НОМЕР_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за період з 05.05.2023 по 12.05.2023.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.