Справа № 140/6731/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6731/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач-2), Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 , відповідач-3), Військової частини НОМЕР_2 (далі В/ч НОМЕР_2 , відповідач-4) про:

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо встановлення посадового окладу при призначенні позивача на посаду наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №46, без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022, який складав 2481,00 грн та зобов`язання відповідача-1 внести накази (зміни до наказів) щодо встановлення посадових окладів позивачу за час проходження військової служби, виходячи із визначеного тарифного коефіцієнта за посадою, відповідно до Додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова №704) із застосуванням показника прожиткового мінімуму на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн та 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн;

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 31.07.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн. для встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до визначених тарифних коефіцієнтів згідно Додатків 1, 14 Постанови №704; визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ненарахування та невиплати одноразових виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн та на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн та відповідного тарифного коефіцієнту при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, та зобов`язання відповідача-2 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 26.02.2022 по 31.07.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифних коефіцієнтів, згідно Додатків 1,14 Постанови №704, з урахуванням раніше виплачених сум з утриманням належних податків та зборів, зобов`язання відповідача-2 нарахувати та виплатити одноразові виплати грошову допомогу на оздоровлення за 2022 та за 2023 роки із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн та 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн відповідно для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності та тарифного коефіцієнту та з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум;

- визнання протиправною бездіяльності В/ч НОМЕР_1 щодо встановлення посадового окладу при призначенні позивача на посаду наказами командира В/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.02.2023 №4 та від 01.10.2023 без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, який складав 2684,00 грн та зобов`язання відповідача-3 внести накази (зміни до наказів) щодо встановлення посадових окладів позивачу за час проходження військової служби, виходячи із визначеного тарифного коефіцієнта за посадою, відповідно до Додатку 1 Постанови №704 із застосуванням показника прожиткового мінімуму на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн та 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн;

- визнання протиправною бездіяльності В/ч НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення за період з 01.08.2023 по 26.04.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн та на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн для встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до визначених тарифних коефіцієнтів згідно Додатків 1,14 Постанови №704, визнання протиправною бездіяльності В/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати одноразових виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки, одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 № 460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн. та відповідного тарифного коефіцієнту при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, зобов`язання відповідача-4 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 01.08.2023 по 26.04.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн. та на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифних коефіцієнтів, згідно Додатків 1,14 Постанови №704, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів, зобов`язання відповідача-4 нарахувати та виплатити одноразові виплати грошову допомогу на оздоровлення 2024 рік, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 № 460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності та відповідного тарифного коефіцієнту та з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 26.02.2022 по 14.02.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_7 (нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу у вказаному періоді здійснював ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а з 15.02.2023 по 26.04.2024 - у В/ч НОМЕР_1 (нарахування та виплату грошового забезпечення у період з 15.02.2023 по 31.07.2023 здійснював відповідач-2, а з 01.08.2023 по 26.04.2024 нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу здійснювала В/ч НОМЕР_2 ).

Зазначає, що з 29.01.2020 - дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103), діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін, тобто посадовий оклад визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак відповідачем-1 та відповідачем-3 у наказах про зарахування до списків особового складу (по стройовій частині) та призначення на посаду встановлено посадові оклади за відповідним тарифним розрядом, з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 1762,00 грн, а не на 01 січня кожного нового поточного року. Також грошове забезпечення, яке він отримував під час проходження служби, відповідачем-2 та відповідачем-4 нараховано з посадового окладу та окладу за військовим званням, які розраховані на підставі показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, а не на 01 січня кожного нового поточного календарного року. З урахування наведеного зазначає, що відповідачами здійснювалось нарахування і виплата із застосуванням неправильної розрахункової величини наступних виплат: щомісячного грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог, заявлених до ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-4 заявлених до В/ч НОМЕР_2 не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що позивач з 15.02.2023 по 26.04.2024 проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 , яка, у свою чергу, має свою фінансово економічну службу, здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям частини. Відтак позивач на грошовому забезпеченні у В/ч НОМЕР_2 не перебував, тому позовні вимоги заявлені до цієї частини є безпідставними.

Відповідач В/ч НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву позовних вимог, заявлених до нього, не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю, посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 внесено зміни до Постанови №704 та абзац 1 пункту 4 викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14». Отже, Постановою №481 змінено умови регулювання спірних відносин та визначено, що обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб здійснюється виходячи з розміру 1762,00 грн, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що свідчить про безпідставність позовних вимог. Крім того, зазначив, що ним здійснено належне обрахування сум грошового забезпечення позивача та останній з питанням перерахунку до В/ч НОМЕР_1 не звертався.

Відповідачі - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримавши ухвалу про відкриття провадження у даній справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа, відзиви на позовну заяву не подали.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 у період з 26.02.2022 по 14.02.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_7 , а у період з 14.02.2023 по 26.04.2024 у В/ч НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 (а.с. 29-33), витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.02.2022 №42 (а.с. 86), витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.02.2023 №39 (а.с. 87), витягами з наказів командира В/ч НОМЕР_1 від 14.02.2023 №4, від 26.04.2024 №121 (а.с. 66-68).

При цьому судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 , у період проходження позивачем військової служби з 26.02.2022 по 14.02.2023, перебував на фінансовому (грошовому) забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_8 , також В/ч НОМЕР_1 , в якій проходив військову службу позивач в період з 15.02.2023 по 01.08.2023, перебувала на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.09.2024 №1106 (а.с. 82), довідкою про доходи від 16.05.2024 №ВФЗ/202 (а.с. 22), довідкою про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 09.05.2024 №ВФЗ/19 (а.с.22 зворот), картками особового рахунку військовослужбовця за 2022-2023 роки (а.с. 62-63), відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору (а.с .16-17).

Цими ж відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору (а.с .16-17) підтверджено і те, що під час проходження позивачем військової служби у період з 01.08.2023 по 26.04.2024 у В/ч НОМЕР_1 виплату грошового забезпечення здійснювала саме В/ч НОМЕР_2 .

Як вбачається з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.02.2022 №42 солдата ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця 1 взводу охорони відділення охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_9 та встановлено посадовий оклад у сумі 2730,00 грн. (а.с. 86). Також відповідно до наказів командира В/ч НОМЕР_1 від 14.02.2023 №4 та від 01.10.2023 №249 позивачу з 14.02.2023, з 01.10.2023 встановлено посадовий оклад - 2820,00 грн (а.с. 66, 69).

Крім того, картками особового рахунку військовослужбовця за 2022-2023 роки та довідкою В/ч НОМЕР_1 від 04.05.2024 №1181 підтверджено, що ОСОБА_1 у вересні 2022 року було виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 13268,70 грн, у травні 2023 року 21657,98 грн, а у березні 2024 року 21934,35 грн. (а.с. 24, 62-63)

Також відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 26.04.2024 №121 позивачу виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 (а.с.68).

Позивач, вважаючи порушеним право на належний розмір грошового забезпечення, звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII).

Згідно зі статтею 9 Закону 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (пункт 1).

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (пункт 4).

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №704.

Відповідно до пункту 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пункт 4 Постанови №704, в редакції, чинній на день її прийняття, визначав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 (набрала чинності 24.02.2018), якою внесено зміни до Постанови №704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції, якою установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (пункт 6 Постанови №103).

На момент набрання чинності Постановою №704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно з пунктом 6 Постанови №103.

Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Також пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»(далі Закон №1774-VIII) встановлена заборона використання мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення розміру посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Тобто, згідно із внесеними змінами розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення став розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2018, який був сталою незмінною величиною. При цьому мінімальна заробітна плата для розрахунків розмірів цих окладів не застосовувалася взагалі.

Спірність питання у цій справі полягає у правомірності дій відповідачів щодо обчислення та виплати позивачу у період з 26.02.2022 по 26.04.2024 грошового забезпечення,

грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, обчислених із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (тобто 1762,00 грн), а не з розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня календарного року виплати (станом на 01.01.2022, на 01.01.2023, на 01.01.2024).

При вирішенні спору суд враховує, що відповідно до статті 6 Закону України від 05.10.2000 №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон №2017-III) базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.

Частиною другою статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Звідси слідує, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями встановлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Пунктом 8 розділу Прикінцеві положення» Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік» було передбачено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2018 року.

Однак Закон України від 14.11.2019 №294-ІХ«Про Державний бюджет України на 2020 рік», Закон України від 15.12.2020 №1082-ХІ«Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закон України від 02.12.2021 №1928-IX«Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закон України від 03.11.2022 №2710-ІХ«Про Державний бюджет України на 2023 рік» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, у 2020-2023 роках не містять.

Тобто, положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення розмірів посадових окладів, розрахованих відповідно до цієї постанови, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 до 01.01.2020 - набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом враховано правові висновки Верховного Суду у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 в частині застосування норм права щодо розрахункової величини для визначення посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням згідно з Постановою №704. Так Верховний Суд сформулював висновок, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік, у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Верховний Суд у постанові від 19.10.2022 у справі №400/6214/21 (за позовом військовослужбовця до військової частини у спорі щодо незастосування відповідачем при визначенні посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням відповідно до пункту 4 Постанови №704 розрахункової величини - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (на 2020, 2021 рік)) дійшов таких же висновків.

Також у постанові від 15.03.2023 у справі № 420/6572/22 Верховний Суд зазначив, що з 01.01.2020 розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, побудований головним чином - як випливає з їх змісту - на принципі подолання правової колізії, за яким перевагу у застосуванні має нормативний акт вищої юридичної сили.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704. Тобто, з 29.01.2020 (з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18) по 19.05.2023 діяв пункт 4 Постанова №704 щодо розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням в редакції, яка була чинна до набрання чинності Постановою №103.

При цьому встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів розрахованих згідно з Постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У цій справі судом встановлено, а відповідачами не спростовано, що ОСОБА_1 грошове забезпечення виплачувалося з урахуванням посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані згідно з Постановою №704, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01.01.2018 для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 01 січня 2018 року - 1762 гривні.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.02.2022 №42 ОСОБА_1 з 25.02.2022 встановлено посадовий оклад у сумі 2730,00 грн. (а.с.86 ), тобто 1762,00 х 1,55 (прожитковий мінімум на 01.01.2018 х 1,55 тарифний коефіцієнт згідно з додатком 1 до Постанови №704 (4 тарифний розряд), з урахуванням заокруглення), а згідно картки особового рахунку (а.с. 63) оклад за військовим званням «солдат» визначено у розмірі 530,00 грн, тобто також виходячи з розміру прожиткового мінімуму, установленого на 01.01.2018, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт.

Також наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 14.02.2023 №4 позивачу з 14.02.2023 встановлено посадовий оклад - 2820,00 грн, тобто 1762,00 х 1,6 (прожитковий мінімум на 01.01.2018 х 1,6 тарифний коефіцієнт згідно з додатком 1 до Постанови №704 (5 тарифний розряд), з урахуванням заокруглення) (а.с. 66).

Натомість статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2481,00 грн; статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684,00 грн.

Відповідно до пункту 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Згідно з пунктами 1, 6 розділу XXIII Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Суд зазначає, що як основні, так і щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, залежать від посадового окладу та окладу за військовим званням.

З огляду на наведені вище положення нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, правові висновки Верховного Суду (у подібних правовідносинах) суд у цій справі дійшов висновку, що відповідачі при визначенні позивачу розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням протиправно не врахували розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року (станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023) як розрахункової величини, що призвело до виплати ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 26.02.2022 по 19.05.2023 (матеріалами справи підтверджено, що у вказаний період виплату грошового забезпечення здійснював саме відповідач-2) грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) та грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки у меншому, ніж належить, розмірі.

В той же час, суд зазначає, що 12.05.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова №481), яка набрала чинності 20.05.2023 та якою по-іншому врегульовані спірні правовідносини.

Пунктом 2 вказаної Постанови №481 внесено зміну до пункту 4 Постанови № 704, виклавши абзац перший в такій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14..

Суд зауважує, що зміни, внесені у пункт 4 Постанови №704 Постановою №481, призвели до заміни розрахункової величини для цілей обчислення грошового забезпечення військовослужбовців.

Так, замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року Уряд встановив в якості розрахункової величини сталу суму - 1762,00 грн.

Частиною четвертою статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, позивачу у період з 20.05.2023 по 26.04.2024 правомірно обчислено розмір грошового забезпечення виходячи з розрахункової величини, визначеної Кабінетом Міністрів України, у розмірі 1762,00 грн.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 20.05.2023 по 26.04.2024, грошової допомоги на оздоровлення 2024 рік, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, які були виплачені у 2024 році. Відтак взаємопов`язані позовні вимоги заявлені до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 31.07.2023, а також до В/ч НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01.08.2023 по 26.04.2024, грошової допомоги на оздоровлення 2024 рік, компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024 є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Також не підлягають до задоволення взаємопов`язані позовні вимоги, заявлені до ІНФОРМАЦІЯ_5 та В/ч НОМЕР_1 , позаяк позивач на даний час не є військовослужбовцем, накази про встановлення позивачу посадових окладів вичерпали свою дію фактом їх виконання.

При цьому, як встановлено судом вище, саме ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 26.02.2022 по 19.05.2023 здійснював виплату позивачу грошового забезпечення.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснити позивачу перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти.

Отже, позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ).

Відповідач-2: ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ).

Відповідач-3: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ).

Відповідач-4: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ).

Суддя О. О. Андрусенко