Справа № 340/5035/24
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5035/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду поданого ОСОБА_1 рапорту від 28.06.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби, забезпечивши ОСОБА_1 направленням відповідної форми та необхідними для проходження військово-лікарської комісії документами.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у відповідача. Під час проходження служби, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. Погіршення стану його здоров`я позивача унеможливлює належне виконання ним військового обов`язку, у зв`язку із чим останнім до Військової частини НОМЕР_1 подано рапорт від 28.06.2024 із проханням щодо надання можливості проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби шляхом видачі направлення на медичний огляд відповідною військово-лікарською комісією. Однак, станом на день подачі даного позову до суду відповідачем вказаний рапорт не розглянуто, рішення про направлення позивача на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією не прийнято. Отже, відповідачем вчинено бездіяльність, яка підлягає визнанню в судовому порядку протиправною.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні вимог ( а.с.50-52). Зазначено про відсутність порушення прав позивача, оскільки військовою частиною НОМЕР_1 було розглянуто рапорт позивача від 28.06.2024 та надано відповідь від 14.08.2024 року за вих.№4708. Позивачем не надано до суду ані доказів наявності рекомендацій лікаря закладу (установи) охорони здоров`я, ані доказів надання Відповідачу (отримання Відповідачем) таких рекомендацій, ані неможливості отримання позивачем направлення на медичний огляд ВЛК, зокрема, керівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом. Позаяк Позивачем не доведено ані виникнення у нього права на його направлення на медичний огляд ВЛК, ані порушення такого права й, відповідно, виникнення підстав для його судового захисту, військова частина НОМЕР_1 наполягає на відмові у задоволенні позовної заяви. Наголошено про неможливість захисту «наперед» такого права, що ще не виникло та не є порушеним, а саме стосовно обсягу документів, що мають подаватися Відповідачем у випадку направлення Позивача на медичний огляд ВЛК. Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 вважається таким, що 23 березня 2023 року самовільно залишив військову частину в місці дислокації АДРЕСА_1 в умовах воєнного стану та відсутній на службі по теперішній час, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2023 року №82.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому вказано, що твердження Військової частини НОМЕР_1 про завчасність подання позову є безпідставними, оскільки в телефонному режимі її представником повідомлено про відмову у розгляді даного рапорту, оскільки підстави для його розгляду відсутні. З огляду на зазначене, стороною позивача прийнято рішення про необхідність звернення до суду задля захисту своїх порушених прав. ОСОБА_1 не повідомлено про встановлення додаткового терміну на розгляд поданого ним рапорту, доказів його розгляду та/або продовження строку на розгляд в додатки до відзиву відповідачем не надано. Також вказано, що до рапорту ОСОБА_1 додано всі документи, якими підтверджується погіршення стану здоров`я останнього, що значно ускладнює, як належне виконання покладених на нього обов`язків, так і взагалі ставить під сумнів можливість подальшого проходження ним військової служби. Однак, незважаючи на наявність доданої до рапорту позивача медичної документації, відповідачем жодних направлень на медичний огляд відповідною військово-лікарською комісією не надано. Обставина самовільного залишення позивачем 23.03.2023 військової частини в місці дислокації АДРЕСА_1 та відсутній на службі не стосується предмету позову, а саме щодо забезпечення позивачу можливості проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою встановлення ступеня придатності ( а.с.61-63).

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог ( а.с.69-70).

Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача про повернення позовної заяви позивачу відмовлено ( а.с.37).

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог відмовлено ( а.с.66).

Розглянувши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2023 року №82 солдата призваного під час загальної мобілізації ОСОБА_1 , номера обслуги 1 розрахунку (кулемет МАКСИМ) 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , визнано таким що « 23» березня 2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в місці дислокації АДРЕСА_1 ; знято з усіх видів забезпечення з « 23» березня 2023 року, знято з трьохразового котлового забезпечення з « 24» березня 2023 року ( а.с.58).

Представником позивача 28.06.2024 направлено до відповідача рапорт позивача від 28.06.2024, в якому останній повідомив про погіршення стану здоров`я та просив передати його рапорт, у відповідності до вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджене указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, безпосередньо його командиру для розгляду по команді.

Також просив клопотати перед вищим командуванням про надання йому можливості проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби шляхом видачі направлення на медичний огляд відповідною військово-лікарською комісією ( а.с.16-18).

Представник позивача 26.07.2024 звернувся до суду з позовною заявою за захистом порушеного права щодо порушення строку прийняття рішення.

Представником відповідача надано до суду лист військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2024 № 4708, яким повідомлено позивача про розгляд рапорту від 28 червня 2024 року та зазначено, що в наданих до рапорту документах немає рекомендацій лікаря закладу охорони здоров`я щодо необхідності проходження ВЛК, а отже, підстави для надання направлення відсутні. Крім того, вказано, що 23.03.2023 року позивач самовільно залишив місце несення служби в умовах воєнного стану та відсутній на службі по теперішній час ( а.с.45,47).

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

За приписами статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон України №3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цією ж статтею Закону України №3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Згідно з ч.9 ст.1 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 13 ст. 2 Закону №2232-XII, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

За нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до статті 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник медичної служби бригади відповідає за організацію та проведення лікувально-профілактичних, санітарно-гігієнічних і протиепідемічних заходів у бригаді, своєчасне надання необхідної медичної допомоги травмованим (пораненим) та хворим.

Начальник медичної служби бригади підпорядковується командирові бригади і є прямим начальником для особового складу медичної служби бригади.

На доповнення вимог, викладених у статтях 82-84 цього Статуту, начальник медичної служби бригади зобов`язаний, зокрема, готувати медичні документи, необхідні для проходження військовослужбовцем медичного огляду військово-лікарською комісією, та доповідати командирові бригади про його результати.

Порядок розгляду, реєстрації та приймання звернень, в тому числі рапортів військовослужбовців у військових частинах передбачений Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735 (надалі Інструкція № 735).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції № 735, письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції № 735 визначено, що звернення може бути подано особисто як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне) чи надіслане поштою (електронною поштою).

Письмове звернення надсилається поштою (електронною поштою) або передається громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом.

Пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції № 735 встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління, командир військової частини або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Інструкції № 735 звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення.

Відповідно до абзацу 21 пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 № 40 (надалі Інструкція № 40), рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Згідно з пунктом 3.11.4 Інструкції № 40, строк виконання документа може встановлюватися в нормативно-правовому акті, розпорядчому документі або резолюції керівництва Міністерства оборони України та Збройних Сил України. Строки виконання обчислюються в календарних днях, починаючи з дати надходження (доставки через систему взаємодії) та реєстрації документа в Міністерстві оборони України, в органі військового управління, військовій частині (установі), структурному підрозділі, до яких надійшов документ, або з дати наступного робочого дня у разі надходження (доставки) документа після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові та неробочі дні.

Якщо останній день строку виконання документа припадає на неробочий день, строком виконання документа вважається перший робочий день після настання строку виконання.

Документи, в яких строк виконання не зазначено, які не є документами інформаційного характеру або не містять контрольних завдань, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 днів з моменту реєстрації документа в Міністерстві оборони України, в органі військового управління, військовій частині (установі), структурному підрозділі, до яких надійшов документ (пункт 3.11.6 Інструкції № 40).

Відповідно до пункт 3.11.9 Інструкції № 40 3.11.9 індивідуальний строк виконання документа може бути змінений лише за вказівкою посадової особи, яка його встановила, а в разі її відсутності посадової особи, яка її заміщає. У разі потреби індивідуальний строк виконання документа може бути продовжено за обґрунтованим проханням виконавця, яке подається завчасно (в органах управління без погодження з іншими структурними підрозділами), безпосередньо посадовій особі, яка встановила строк: Прохання подається не пізніше ніж за три робочих дні до закінчення встановленого строку, а щодо документа, в якому не зазначено строку, до закінчення тридцятиденного строку від дати його реєстрації. Якщо за результатами аналізу поданої інформації перенесення строку не матиме негативних наслідків, контроль за виконанням завдання здійснюється з урахуванням нового строку.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Так, відповідно до п. 1.2 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно п. 1.3 розділу І Положення №402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) (п. 2.1 розділу І Положення №402).

В свою чергу медичний огляд військовослужбовців регламентується положеннями глави 6 розділу ІI Положення №402.

Так, у п. 6.1. Глави 6 розділу ІІ Положення №402 вказано: направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.

Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.

Керівники органів управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, за потреби, направляють на медичний огляд ВЛК військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання в дисциплінарному батальйоні або до кримінального покарання у вигляді арешту.

Відповідно до п. 6.2. Глави 6 розділу ІІ Положення №402 на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються:

направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14. Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання;

медична книжка;

посвідчення особи (військовий квиток);

фотокартка 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному огляді;

службова характеристика для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією (зразок заповнення якої наведено в додатку 15). У тексті характеристики наводиться інформація щодо освіти військовослужбовця, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі закордонних, особливостей проходження військової служби, служби за кордоном, у складі національного персоналу, національного контингенту, військових місіях, участі у бойових діях тощо, обов`язково зазначається думка командування військової частини щодо фізичного стану, фактичної працездатності військовослужбовця, виконання ним своїх службових обов`язків за станом здоров`я та можливість подальшого проходження ним військової служби на займаній посаді, призначення на посаду з меншим обсягом обов`язків, на нижчу посаду тощо;

медична характеристика (у медичній характеристиці обов`язково зазначають інформацію про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у спецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я).

Службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, та в особливий період - у випадках повторного направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини з метою визначення ступеню придатності до військової служби протягом 12 місяців з дня закінчення попереднього медичного огляду, а також у випадках направлення на медичний огляд військовослужбовців із захворюваннями психіки та поведінки. В інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове.

Крім того:

на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал або належним чином засвідчена копія довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва);

на військовослужбовців - учасників бойових дій, миротворчих місій, ліквідації наслідків аварії на ядерних об`єктах, розмінування об`єктів народного господарства - відповідні посвідчення, витяги із особових справ, інші довідкові матеріали (допускається надання ксерокопій указаних документів, завірених відповідними посадовими особами та гербовою печаткою військової частини (закладу)).

В свою чергу згідно абз. 1 п. 6.4. Положення №402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

Відповідно до пункту 6.9. глави 6 розділу II Положення №402) медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби

Отже, спеціальними законодавчими нормами, що регламентують порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців, передбачено, що направлення на такий здійснюється прямим начальником від командира військової частини, в якій такий військовослужбовець проходить військову службу.

Судом встановлено, що станом на день виникнення спірних правовідносин позивач був військовослужбовцем, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідачем не надано доказів призупинення, відповідно до пролежень пункту 144-1 Розділу IV «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, військової служби позивача, якій самовільно залишив військову частину.

Однак, з аналізу норм п. 6.1. Глави 6 розділу ІІ Положення №402 вбачається, що командир окремої частини проводить направлення на медичний огляд військовослужбовців в разі перебування його у складі військової частини.

У разі відсутності військовослужбовця у військовій частині направлення на медичний огляд може проводитись керівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом.

Позивачем не надано доказів перебування на службі у військовій частині на час подання рапорту від 28.06.2024 та доказів, що стан його здоров`я не дозволяв прибути до військової частини.

Крім того, позивачем не надано до суду рекомендації лікаря закладу охорони здоров`я (установи) щодо направлення на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби, відповідно до положень п. 6.1. Глави 6 розділу ІІ Положення №402.

Надані до рапорту позивача від 28.06.2024 документи не містять такої рекомендації лікаря.

Посилання представника позивача на порушення відповідачем строку прийняття рішення не приймається судом, оскільки відповідь про відмову у наданні направлення на медичний розгляд прийнято відповідачем у строк встановлений Пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції № 735.

Неповідомлення відповідачем позивача про продовження терміну розгляду рапорту є формальним порушенням та не свідчить про порушення відповідачем встановлено строку розгляду рапорту позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем розглянуто рапорт позивача від 28.06.2024 у встановлений законодавством строк та повідомлено про підстави відмови у наданні направлення, які визнані судом обґрунтованими.

Додатково суд зазначає, що порушень вимог Положення №402, Інструкції № 40, Інструкції № 735, судом не встановлено.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача відповідачем та зазначає, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Згідно із статтею 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН