Справа № 420/12435/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/12435/23

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 26.12.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати їй з 24.02.2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168; зобов`язання нарахувати та виплатити їй додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 в розмірі 30000грн. на місяць, починаючи з 24.02.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй протиправно здійснено виплату грошового забезпечення без врахування додаткової винагороди в розмірі 30000грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2023р. визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони в Одеській області щодо виплати позивачу нарахованої додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 21.01.2023 року; зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони в Одеській області виплатити позивачу нараховану додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 21.01.2023 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки відповідачем було видано накази про виплату позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану, але протиправно не виплачено з підстав обмеженого фінансування, тому позов підлягає задоволенню в частині виплати спірної винагороди.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить для належного захисту прав позивача скасувати резолютивну частину судового рішення та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони в Одеській області щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану»; зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» додаткову винагороду в розмірі 30000грн. щомісячно за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р., а з 19.07.2022р. по 20.01.2023р. у розмірі до 30000грн. пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Апелянт зазначає, що прийняте рішення судом першої інстанції не призвело до належного захисту прав та інтересів позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника територіального управління Служби судової охорони у Одеській області №105 о/с від 19.05.2020 року, ОСОБА_1 прийнято на службу відділу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області з 19 травня 2020 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника територіального управління Служби судової охорони у Одеській області №147 о/с від 29.03.2023 року звільнено зі служби співробітників служби судової охорони ОСОБА_1 за п.п. 7, п.2, розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (за власним бажанням) з 30 березня 2023 року.

Згідно довідок №№93, 94 від 12.05.2023 року про доходи за 2022 та 2023 роки виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась без урахування додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану».

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо виплати додаткової винагороди, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з основних і додаткових його видів та виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України № 384 від 26.08.2020 віднесено винагороди до додаткових видів грошового забезпечення.

Виходячи з цього, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.

У первинній редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 розмір додаткової винагороди для співробітників Служби судової охорони, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі 30000 гривень щомісячно.

Водночас, з урахуванням змін до постанови №168, внесених Кабінетом Міністрів України постановою від 07.07.2022 №793, розмір цієї додаткової винагороди визначений у граничному розмірі «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Проте в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№168 і №793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене, вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000грн. на місяць, передбаченому постановою №168 у первинній редакції.

Пунктом 1 Постанови №168 передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, судом встановлено, що Територіальним управлінням прийняті накази про затвердження списків (до яких включена ОСОБА_1 ) та виплату співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Одеській області додаткової винагороди на період дії воєнного стану»: №255 від 24.11.2022р. (за лютий 2022р.) про нарахування 3928,58грн; №256 від 24.11.2022р. (за березень 2022р.) про нарахування 27419,35грн; №257 від 24.11.2022р. (за квітень 2022р.) про нарахування 30000грн; №258 від 24.11.2022р. (за травень 2022р.) про нарахування 30000грн.; №259 від 24.11.2022р. (за червень 2022р.) про нарахування 30000грн.; №260 від 24.11.2022р. (за липень 2022р.) про нарахування 30000грн.; №261 від 24.11.2022р. (за серпень 2022р.) про нарахування 30000грн.; №262 від 24.11.2022р. (за вересень 2022р.) про нарахування 30000грн.; №263 від 24.11.2022р. (за жовтень 2023р.) про нарахування 30000грн.; №300 від 23.12.2022р. (за листопад 2022р.) про нарахування 30000грн.; №17 від 25.01.2023р. (за грудень 2022р.) про нарахування 30000грн.; №45 від 24.02.2023р. (за січень 2023р.) про нарахування 6451,61грн.

Разом з тим, відповідач не сплатив позивачу вказану додаткову винагороду в загальному розмірі 307799,54грн. в зв`язку з ненадходженням бюджетних асигнувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить до висновку про те, що бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу нарахованої щомісячної додаткової винагороди в розмірі 307799,54грн., починаючи з 24.02.2022р., порушує гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном та свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Отже, доводи апелянта щодо належного захисту прав позивача заслуговують на увагу, оскільки чинні накази про нарахування позивачу додаткової винагороди з визначенням сум допомоги підлягають виконанню.

Таким чином, належним захистом прав позивача є стягнення нарахованих позивачу сум грошової допомоги за час проходження служби.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення без додержання норм процесуального права, тому в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року в наступній редакції: «Стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) нараховану додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» в загальному розмірі 307799,54грн., з відрахуванням належних платежів та зборів».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв