Справа № 320/46113/23
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Київ № 320/46113/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київського міського центру медико-соціальної експертизи, Держаного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України»

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06 липня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київського міського центру медико-соціальної експертизи (далі відповідач 1), Держаного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (далі відповідач 2/ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України»), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України щодо відмови у підвищенні групи інвалідності та залишення рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії №1 м. Києва від 31 січня 2023 року без змін;

зобов`язати комісію Київського міського центру медико-соціальної експертизи встановити ОСОБА_1 інвалідність на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності (II групу інвалідності).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 січня 2023 року вона звернулась до ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» з питанням підвищення групи інвалідності, оскільки вважала, що їй має бути встановлена II група інвалідності. Листом №56-13/26/-106 від 31 січня 2023 року їй було повідомлено про відмову у підвищенні групи інвалідності та залишення рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії №1 м. Києва про встановлення III групи інвалідності без змін. Просить суд задовольнити позов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2023 року, позовну заяву № 320/463113/23 розподілено судді Жуковій Є.О.

21 грудня 2023 року зазначену позовну заяву було фактично передано судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі відкрито провадження у справі № 320/46113/23, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

15 квітня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Київського міського центру медико-соціальної експертизи надійшов відзив на позов з копією медико-експертної справи ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 зазначає, що 15 грудня 2022 року ОСОБА_1 була вперше оглянута спеціалізованою травматологічною МСЕК, яка визнала її інвалідом III групи від загального захворювання з ураженням ОРА строком на 1 рік по діагнозу «Двобічний гонартроз справа 2-3 ст., зліва 1- 2 ст. Двобічний коксартроз 2 ст. Помірні контрактури колінного правого та кульшових суглобів. Порушення ходи середнього ступеню». 19 січня 2023 року в порядку оскарження рішення хвора була оглянута Центральною МСЕК №1, яка повністю підтвердила рішення від 15 грудня 2022 року. Оскільки, хвора не погодилась з рішеннями Спеціалізованої травматологічної МСЕК та ЦМСЕК №1, медико-експертна документація була направлена на Центральну медико- соціальну експертну комісію Міністерства охорони здоров`я України, яка повністю підтвердила рішення комісій. При черговому огляду 01 лютого 2024 року III група інвалідності від загального захворювання з ураженням ОРА встановлена довічно (діагноз: Двобічний коксартроз 2 ст. двобічний гонартроз 2 ст. Помірна контрактура правото колінного суглобу. Порушення ходи середнього ступеню. Астеноневротичний синдром).

Рішення було прийняте згідно діючого законодавства по МСЕК, в тому числі відповідно до пункту 27 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, згідно якого підставою для встановлення III трупи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

В разі погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 може оформити нове направлення на МСЕК( ф.088/о) в лікувально-профілактичному закладі за місцем проживання. При надходженні направлення ЛКК ЛПЗ на МСЕК комісія огляне хвору та винесе експертне рішення згідно чинного законодавства, з урахуванням стану здоров`я хворої.

Вважає, що Київський міський центр медико-соціальної експертизи діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством. Позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

07 травня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» надійшов відзив.

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 зазначає, що 30 cічня 2023 року на засіданні Центральною МСЕК прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 щодо перевірки обґрунтованості прийнятого рішення. За результатами розгляду медико- експертної справи і заочного розгляду 30 січня 2023 року комісією підтверджено рішення ЦМСЕК №1 м. Києва, яке прийнято у відповідності до пункту 27 Положення та Наказу МОЗ № 561 від 05 вересня 2011 року. Рішення оформлено в Акті огляду медико-соціальною експертною комісією № 78 від 30 січня 2023 року, відомості внесені до Журналу-протокол за №11 від 30 січня 2023 року. Журнал оформлено відповідно до форми № 157-5/о, затвердженої наказом МОЗ України 30 липня 2012 року №577, затвердженої наказом МОЗ України 30 липня 2012 року № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2012 року за №1504/21816, Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях (1.5. Форма первинної облікової документації № 157/о «Акт огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення).

Скарга ОСОБА_1 розглядалась Центральною МСЕК у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, з прийняттям відповідного рішення, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 30 січня 2023 року скарга позивача була розглянута, про що на її адресу та до Обласного центру направлено відповідь 31 січня 2023 року за вихідним № 56-13/26/-106 про результати розгляду.

Фактично по суті позивачка не погоджується з рішенням МСЕК щодо визнання її особою з інвалідністю третьої групи, вказуючи що потребує на ступінь вище групу інвалідності, вважає це питання виходить за межі питань права і не може оцінюватись судом. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Правом надання відповіді на відзив згідно положень статті 163 КАС України позивач не скористалась.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 виданого Мінським РУ ГУМВС України в м. Києві 09 грудня 2000 року.

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 була вперше оглянута спеціалізованою травматологічною МСЕК, яка визнала її інвалідом III групи від загального захворювання з ураженням ОРА строком на 1 рік по діагнозу «Двобічний гонартроз справа 2-3 ст., зліва 1- 2 ст. Двобічний коксартроз 2 ст. Помірні контрактури колінного правого та кульшових суглобів. Порушення ходи середнього ступеню», що підтверджується відповідною довідкою МСЕК серії 12 ААВ №305307.

19 січня 2023 року в порядку оскарження рішення позивачка була оглянута Центральною МСЕК №1 яка підтвердила рішення спеціалізованої травматологічної МСЕК від 15 грудня 2022 року.

У зв`язку із незгодою, хворої із рішеннями Спеціалізованої травматологічної МСЕК та ЦМСЕК №1 медико-експертна документація була направлена на Центральну медико- соціальну експертну комісію Міністерства охорони здоров`я України.

Листом Держаного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» №56-13/26/-106 від 31 січня 2023 року ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у підвищенні групи інвалідності та залишення рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії №1 м. Києва про встановлення III групи інвалідності без змін.

При повторному огляді позивачки 01 лютого 2024 року III група інвалідності від загального захворювання з ураженням ОРА встановлена довічно (діагноз: Двобічний коксартроз 2 ст. двобічний гонартроз 2 ст. Помірна контрактура правото колінного суглобу. Порушення ходи середнього ступеню. Астеноневротичний синдром).

Вважаючи протиправними дії Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України щодо відмови у підвищенні групи інвалідності та залишення рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії №1 м. Києва відносно ОСОБА_1 , позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ (далі - Закон № 875-ХІІ).

Відповідно до статті 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико- соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до абзаців 4, 8 статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV (далі - Закон № 2961-IV) інвалідність - це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону № 2961-IV залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Положенням про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Питання медико-соціальної експертизи» від 03.12.2009 №1317, встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 3 Положення).

Відповідно до пункту 5 Положення комісія у своїй роботі керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері.

Експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 17 Положення).

Пунктом 11 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Питання медико-соціальної експертизи» від 03.12.2009 №1317, передбачено, що ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров`я яких пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури. Огляд потерпілого проводиться комісією за участю представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології або його відділення) про професійний характер захворювання.

Механізм встановлення груп інвалідності, визначений Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 (далі - Інструкція №561).

Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності передбачено порядок оскарження рішень медико - соціальної експертної комісії.

Відповідно до Пункту 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Зокрема, пунктами 23-25 вказаного Положення встановлено, що у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

За результатами медичного обстеження позивачки, комісія дійшла висновку, що стан здоров`я позивачки з урахуванням існуючого помірного ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності не дає підстави для встановлення їй II групи інвалідності, відповідає ПІ групі інвалідності, рішення Центральної МСЕК №1 м. Києва підтверджено.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

При цьому, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Зазначене також підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 березня 2020 року у справі № 240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі № 817/820/16.

У справі, що розглядається, спір виник у зв`язку із незгодою позивача із висновком МСЕК про відсутність підстав для встановлення ІІ групи інвалідності. У позовній заяві позивач не наводить обґрунтування порушення відповідачем процедури прийняття спірного висновку.

Виходячи з предмету спору та правового врегулювання зазначених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про те, що оскільки під час розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем процедури прийняття оскарженого висновку МСЕК, відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.