Справа № 240/20284/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/20284/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач, з підстав протиправності, просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно пункту «в» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України» в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 22.02.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, наступні періоди:

01.09.1983 - 18.07.1986 навчання в Демидівському СПТУ №25;

23.07.1986 - 20.11.1986 трактористом - машиністом в Попільнянському районному виробничому об`єднанні «Райсільгоспхімія»;

23.11.1986 - 17.11.1988 проходження строкової військової служби;

26.12.1988 - 27.03.1989 трактористом в Попільнянському районному виробничому об`єднанні «Райсільгоспхімія»;

28.03.1989 - 12.02.2000 трактористом в колгоспі ім.Шевченка;

12.02.2000 -17.06-2006 трактористом в ПСТ ім.Шевченка;

16.10.2007 - 31.03.2010 трактористом в ТОВ «Укртранссервісгруп»;

01.04.2010 - 17.06.2013 трактористом в ПСП «Україна»;

18.06.2013 - 13.10.2015 трактористом в ПАФ «Єрчики»;

12.02.2016 - 18.10.2018 трактористом в ПАФ «Єрчики»;

18.10.2018 - 22.02.2023 трактористом - машиністом виробництва в ПАФ «Єрчики».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що після досягнення 55 - річного віку, звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, за наявності стажу, що визначений п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом від 26.04.2023 відповідач повідомив про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Крім того, під час вирішення питання щодо призначення пенсії протиправно та необґрунтовано, на думку позивача, не зараховано до його стажу періоди роботи з посиланням на те, що стаж роботи на посаді тракториста-машиніста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції не визначено, оскільки відсутні пільгові довідки, що відповідають вимогам встановленого зразка відповідно до Додатку №5 Порядку №637.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

30.08.2023 на адресу суду від ГУ ПФУ в Житомирській області надійшло клопотання про залучення для участі у справі другого відповідача (а.с.32-34) та відзив на адміністративний позов (а.с.35-38) відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в позові. В обґрунтування відзиву відповідач вказав, що позивач 22.03.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів та за принципом екстериторіальності була передана до ГУ ПФУ в Одеській області. Головним управлінням ПФУ в Одеській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 17.04.2023 №64 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років.

За результатами розгляду документів до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, оскільки додані до заяви про призначення пенсії пільгові довідки не відповідають вимогам встановленого зразка відповідно до Додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Підтверджений належними документами страховий стаж позивача становить 37 років 06 місяців 00 днів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення для участі у справі другого відповідача - задоволено. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області до участі у справі №240/20284/23, як другого відповідача.

22.11.2023 на адресу суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву вказав, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області 22.03.2023 із заявою щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ГУ ПФУ в Одеській області заяву ОСОБА_1 розглянуто за принципом екстериторіальності та прийнято рішення від 17.04.2023 №64 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю підтвердженого стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - 20 років.

Оскільки згідно наданих документів встановлено, що вік заявника - 55 років, страховий стаж 37 років 06 місяців, стаж роботи на пільгових умовах відсутній, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , після досягнення 55-річного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області 22.03.2023 із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після реєстрації заяви ОСОБА_1 та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 17.04.2023 №64 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років.

Підставою для винесення вказаного рішення слугувало те, що згідно наданих до заяви документів до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, оскільки додані до заяви про призначення пенсії пільгові довідки не відповідають вимогам встановленого зразка відповідно до Додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Листом від 26.04.2023 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило, що у позивача відсутній пільговий стаж 20 років, підтверджений документально, тому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.26-27).

Позивач, вважаючи протиправною відмову пенсійного органу щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1058- ІV).

Приписами п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV пенсія на пільгових умовах призначаєтся машиністам-трактористам, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства чоловікам після 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених роботах.

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій сільського господарства врегульовано нормами ст.13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ).

Так, відповідно до п.«в» ст.13 Закону №1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

За приписами статті 12 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку №637).

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (ст.62 Закону №1788-XII).

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 23.07.1986 та УКР №20006746 від 14.08.1989:

- запис №1 від 28.03.1989 про прийняття в члени колгоспу ім.Шевченка, а також прийняття цим же протоколом на роботу трактористом;

- запис №2 від 12.02.2000 про звільнення з членів КСП, згідно рішення про ліквідацію (на звороті а.с.14);

- з 12.02.2000 запис №3 про прийняття на роботу і в члени с/г товариства ім.Шевченка трактористом, звільнений 17.06.2006 запис №4 (на звороті а.с.14);

- записи №9 та №10 з 01.04.2010 прийнятий на роботу в ПСП «Україна» трактористом, звільнений 17.06.2013 (а.с.15);

- з 18.06.2013 прийнятий на роботу трактористом в ПАФ «Єрчики», звільнений з 13.10.2015, записи №11 та №12 (а.с.15);

- з 12.02.2016 прийнятий на посаду тракториста в ПАФ «Єрчики», запис від 18.10.2018 про зміну назву посади на тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, записи №13 та №14 (на звороті а.с.15).

Запис про звільнення ОСОБА_1 з посади тракториста в ПАФ «Єрчики» у трудовій книжці відсутній.

У матеріалах справи міститься довідка, видана ПАФ "Єрчики" від 29.03.2023 №285, яка також підтверджує період роботи позивача у ПАФ «Єрчики» з 12.12.2016 по час видачі довідки безперервно на посаді тракториста (а.с.25).

Із наведених записів у трудовій книжці можливо встановити період, протягом якого позивач перебував у трудових відносинах; місце роботи та посаду; відомості про переведення; підставу звільнення; документи (накази), на підставі яких здійснено записи у трудовій книжці.

Таким чином, вказані записи у трудовій книжці підтверджують загальний стаж тракториста станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії 22.03.2023, який складає більше 29 років, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Також, у трудовій книжці колгоспника на аркушах 18-21 містяться записи про трудову участь в період з 1989 по 2009 роки на посаді тракториста (а.с.16).

На підтвердження зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового сезону в рослинництві, або протягом календарного року в тваринництві позивачем також до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах додано уточнюючі довідки (а.с.17-24).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки довідки про стаж видані без дотримання вимог зразка згідно Додатку №5 до Порядку №637 (відсутні посилання на пункт статті 114 Закону №1058-ІV та підписи відповідальних осіб).

Суд, не погоджується з такими доводами пенсійного органу, та зазначає, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках, а саме: за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Таким чином, ГУ ПФУ в Одеській області жодним чином не обґрунтувало необхідність надання позивачем уточнюючих довідок за умови наявності відповідних записів у трудовій книжці позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Проте, на працівника не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення мене конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Отже, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємства, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням таких періодів.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 (ВС/КАС у справі №127/9055/17 від 06.03.2018).

Крім того, період навчання позивача у Демидівському СПТУ №25 та проходження військової служби повинні буті також зараховані до страхового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Абзацом другим частини 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала праве на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходженні строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", згідно якого військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам Україні до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Оскільки на момент призову на строкову військову службу 23.11.1986 ОСОБА_1 був працевлаштований на посаді тракториста-машиніста (трудова книжка НОМЕР_1 запис №4 а.с.13), і був звільнений у зв`язку з призовом на військову службу, то строк проходження строкової військової служби з 23.11.1986 по 17.11.1988 підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також до стажу роботи необхідно зарахувати і час навчання ОСОБА_1 у СПТУ №25 за спеціальністю тракторист-машиніст у період з 01.09.1983 по 18.07.1986 (трудова книжка НОМЕР_1 запис №1 а.с.13).

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача відповідачами до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачами при обрахуванні пільгового стажу роботи.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що спірні періоди роботи позивача повинні бути зараховані пенсійним органом до пільгового стажу позивача.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про незарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, наступні періоди: 01.09.1983 - 18.07.1986 навчання в Демидівському СПТУ №25; 23.07.1986 - 20.11.1986 трактористом - машиністом в Попільнянському районному виробничому об`єднанні «Райсільгоспхімія»; 23.11.1986 - 17.11.1988 проходження строкової військової служби; 26.12.1988 - 27.03.1989 трактористом в Попільнянському районному виробничому об`єднанні «Райсільгоспхімія»; 28.03.1989 - 12.02.2000 трактористом в колгоспі ім.Шевченка; 12.02.2000 -17.06-2006 трактористом в ПСТ ім.Шевченка; 16.10.2007 - 31.03.2010 трактористом в ТОВ «Укртранссервісгруп»; 01.04.2010 - 17.06.2013 трактористом в ПСП «Україна»; 18.06.2013 - 13.10.2015 трактористом в ПАФ «Єрчики»; 12.02.2016 - 18.10.2018 трактористом в ПАФ «Єрчики»; 18.10.2018 - 22.02.2023 трактористом - машиністом виробництва в ПАФ «Єрчики», є протиправним, а тому наявні підстави для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивача.

Щодо вимоги про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 22.02.2023, як способу відновлення прав позивача, суд зазначає, що за змістом п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

У рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені нормами Законів №1058-IV, Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення". Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені також законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Як вже встановлено судом, в позивача наявні всі умови (пільговий стаж не менше 20 років, вік 55 років, загальний страховий стаж 37 років 06 місяців 00 днів при необхідному не менше 29 років), які є достатніми для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, виходячи із вищевикладеного суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати пенсійний орган призначити ОСОБА_1 відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію за віком на пільгових умовах з 22.03.2023, дати звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а не як просить позивач з 22.02.2023.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд задовольняє частково позов та стягує судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.04.2023 №64 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України» в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 стаж роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, у наступні періоди: 01.09.1983 - 18.07.1986 навчання в Демидівському СПТУ №25; 23.07.1986 - 20.11.1986 трактористом - машиністом в Попільнянському районному виробничому об`єднанні «Райсільгоспхімія»; 23.11.1986 - 17.11.1988 проходження строкової військової служби; 26.12.1988 - 27.03.1989 трактористом в Попільнянському районному виробничому об`єднанні «Райсільгоспхімія»; 28.03.1989 - 12.02.2000 трактористом в колгоспі ім.Шевченка; 12.02.2000 -17.06-2006 трактористом в ПСТ ім.Шевченка; 16.10.2007 - 31.03.2010 трактористом в ТОВ «Укртранссервісгруп»; 01.04.2010 - 17.06.2013 трактористом в ПСП «Україна»; 18.06.2013 - 13.10.2015 трактористом в ПАФ «Єрчики»; 12.02.2016 - 18.10.2018 трактористом в ПАФ «Єрчики»; 18.10.2018 - 22.02.2023 трактористом - машиністом виробництва в ПАФ «Єрчики» та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.03.2023.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 1073,60 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін