Справа № 489/4005/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 489/4005/24

Перша інстанція: суддя Костюченко Г.С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши вв порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

30 травня 2024 року до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектору 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Казимирович Володимира Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2163497 від 16.05.2024; закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач Правила дорожнього руху вона не порушувала. Вказує, що у зазначений у постанові час вона керувала транспортним засобом ЗАЗ, однак при здійснення повороту вмикала відповідний покажчик.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що правопорушення зафіксоване належним способом та підтверджено наданим до суду відеозаписом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт наполягає, що позивач не подала сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а саме не увімкнула лівий покажчик.

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Постановою серії ЕНА № 2163497 від 16.05.2024 встановлено, що 16.05.2024 о 16:33:20 в м. Миколаєві, вул. Поромний спуск, 16, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Паромний спуск, 16, не подала сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а саме лівий покажчик при повороті, чим порушила вимоги п. 9.2 б ПДР України. На підставі цього співробітник поліції виніс постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваній постанові не міститься будь-яких посилань на технічний засіб, на який здійснено фіксування правопорушення, а надані відповідачем відеозаписи не містить доказів керування позивачем автомобілем ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_1 . Таким чином вина позивача у вчиненні нею адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України Про Національну поліцію, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 9.2.б Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом..

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові зазначено, що правопорушення зафіксовано на БК 474667, 470565.

Департамент патрульної поліції до апеляційної скарги долучив компакт-диск з результатами фіксації руху транспортного засобу ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 (а.с.57).

Переглянувши наданий відеозапис, колегія суддів зазначає, що файл «Факт» містить один відеозапис, який не відображає рух транспортного засобу позивача та не містить фіксації вчиненого правопорушення.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача наданий диск, зміст якого не відтворюється з огляду наявні зовнішні ознаки його механічного пошкодження.

Жодних інших доказів порушення ПДР ОСОБА_1 відповідач не надав, ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином матеріали справи не містять доказів, що 16.05.2024 о 16:33:20 в м. Миколаєві, вул. Поромний спуск, 16, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Паромний спуск, 16, не подала сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а саме лівий покажчик при повороті, чим порушила вимоги п. 9.2 б ПДР України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують вчинення апелянтом адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а саме порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, відповідно до ст.316 КАС України апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно приписів ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко