Справа № 420/27636/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/27636/23

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.,

повний текст судового рішення

складено 02.04.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луміра» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Луміра» із позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області та до Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 08.08.2023 року №9319966/43180526;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Луміра» податкову накладну №67 від 05.06.2023 року.

На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що у межах здійснення власної господарської діяльності (реалізація продуктів харчування з метою отримання прибутку), ТОВ «Луміра» укладено договір поставки з ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» () №1001-22/1 від 10.01.2022 року, предметом якого є постачання продуктів харчування.

За даним договором та видатковою накладною №2424 від 05.06.2023 р., підприємство реалізувало продукти харчування на суму 77526,00 грн., в т.ч. ПДВ 12 921,00 грн. (Плоди абрикоса сушені (курага), «INDUSTRIAL», Туреччина).

При цьому, товар, що реалізований на користь ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС», був імпортований самим позивачем від постачальника-нерезидента з Туреччини.

Як зазначено у позові, у зв`язку з реалізацією товару, ТОВ «Луміра», відповідно до п.201.10. ст.201 ПКУ, було складено на користь покупця ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» () податкову накладну №67 від 05.06.2023 року та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до квитанції №1 від 22.06.2023 року за реєстраційним номером податкову накладну №67 від 05.06.2023 року прийнято, але реєстрацію зупинено на підставі п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

Позивач зазначає, що на виконання вимог Порядку №1165, ТОВ «Луміра» направлено в електронному вигляді до контролюючого органу засобами програмного забезпечення М.Е.Doc пояснення та копії первинних документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, рішенням регіональної комісії ДПС в Одеській області від 08.08.2023 року №9319966/43180526 відмовлено у реєстрації податкової накладної №67 від 05.06.2023 року з мотивів «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як стверджує позивач, ТОВ «Луміра» направлено до контролюючого органу Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. До повідомлення долучено пояснення, первинна бухгалтерська документація із закупки та продажу товару, та копії інших документів, які підтверджують реальність господарської операції, що є підставою для складання та реєстрації податкової накладної, у зв`язку з чим контролюючий орган не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.

При цьому, позивач зазначає, що в порушення п.11 Порядку №1165 відповідачем у сформованій квитанції про зупинення чітко не зазначено, які саме копії документів пропонується надати позивачу та яких пояснень, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Натомість надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК у ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної вказує на те, що рішення які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж є незаконним.

Крім того, позивач зазначає, що блокування реєстрації податкової накладної унеможливлює використання контрагентом податкового кредиту, що погіршує партнерські відносини і завдає шкоди діловій репутації ТОВ «Луміра». При цьому, пунктом 5.4 Договору між ТОВ «Луміра» та ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» передбачено, що у випадку невиконання вимог щодо реєстрації/несвоєчасної реєстрації в ЄРПН податкових накладних Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі ПДВ за такою податковою накладною. Закінченням господарської операції є статус податкової накладної «Успішно зареєстрована в ЄРПН» і спрямована Покупцеві - ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС».

Отже, позивач стверджує про безпосереднє порушення його прав та законних інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень.

17.11.2023 року від Головного управління ДПС в Одеській області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до фактичних обставин справи відповідачем зазначено, що позивачем направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №67 від 05.06.2023 року, виписану на адресу Покупця - ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС». Згідно квитанції документ доставлено до ДПС України, документ прийнято, реєстрація зупинена, платнику податку запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.

Відповідач підтвердив, що на виконання п.11 Порядку №1165 позивачем було подано до контролюючого органу Повідомлення №5 від 03.08.2023 року про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Як зазначено у відзиві, з огляду на результат проведеного моніторингу реєстрації ПН/РК, Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято рішення від 08.08.2023 року №9319966/43180526 про відмову в реєстрації податкової накладної №67 від 05.06.2023 року.

Відповідач зазначає, що товарно-транспортна накладна №Р2424 від 05.06.2023 року, надана позивачем на розгляд комісії регіонального рівня, не відповідає вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 №363 (в редакції від 12.07.2019), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, зокрема у наданій товарно-транспортній накладній не заповнено обов`язкових граф щодо вантажо-розвантажувальних робіт.

З огляду на надання ТОВ «Луміра» разом із повідомленням документів, складених із порушенням законодавства, Комісією яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації вищезазначеної податкової накладної.

Таким чином, відповідач вважає, що оскаржуване рішення комісії регіонального рівня є повністю обґрунтованим, а позовні вимоги ТОВ «Луміра» такими, що не підлягають задоволенню.

20.11.2023 року позивачем подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач заперечував стосовно доводів відзиву про те, що причиною зупинення реєстрації податкової накладної є недоліки в оформленні ТТН, посилаючись на те, що недоліки в оформленні ТТН не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій.

Враховуючи, що інших доводів та посилань на дефекти в первинній документації, яка надавалася на розгляд комісії, відповідач не приводить, позивач наполягав на доводах позову та позовних вимогах.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луміра» (вул. Успенська, буд. 39/1, м. Одеса, Одеська обл., 65048, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) та до Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, Київська обл., 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №9319966/43180526 від 08.08.2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №67 від 05.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану товариством з обмеженою відповідальністю «Луміра» податкову накладну № 67 від 05.06.2023 датою її подання на реєстрацію.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Луміра» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.) гривень.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Луміра» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.).

На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Луміра» , зареєстроване юридичною особою 19.08.2019 року; перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області та зареєстроване платником податку на додану вартість.

Основним видом економічної діяльності товариства є: КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

10.01.2022 року між ТОВ «Луміра» (Постачальник) та ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» (Покупець) укладений Договір поставки №1001-22/1, предметом якого є постачання продуктів харчування (горіхи, цукати, сухофрукти, кріпи, інше) на умовах цього Договору (т.1 а.с.80-82).

На виконання даного Договору позивачем здійснено поставку ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» партії товару «плоди абрикоса сушені (курага) «INDUSTRIAL», Туреччина» у кількості 500 кг, вартістю 129, 21 грн./кг, на загальну суму 77 526,00 грн., у т.ч. ПДВ 12 921, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною №2424 від 05.06.2023 року (т.1 а.с.84).

Поставка, згідно п.п.3.3 Договору поставки, здійснювалась на умовах вивозу товару за рахунок покупця зі складу продавця на підставі товарно-транспортної накладної №Р2424 від 05.06.2023 року (т.1 а.с.85-87).

Розрахунки з покупцем відображені в бухгалтерському обліку, а саме в оборотно-сальдовій відомості за рахунком 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», зокрема, рахунок на оплату №0000-002424 від 05.06.2023 року на суму 77 526, 00 грн. по контрагенту ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» (т.1 а.с.89).

Згідно виписки по рахунку ТОВ «Луміра», сформованої 03.08.2023 року ПАТ «МТБ-Банк», 16.06.2023 року на рахунок ТОВ «Луміра» зараховані кошти від ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» по рахунку №2424 від 05.06.2023 року у сумі 77 525, 98 грн. (т.1 а.с.90).

05.06.2023 року ТОВ «Луміра» за правилами першої події (дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання товару платником податку) складено податкову накладну №67 із номенклатурою товару «плоди абрикоса сушені (курага) «INDUSTRIAL», Туреччина» у кількості 500 кг, вартістю 129, 21 грн./кг, на загальну суму 77 526,00 грн., у т.ч. ПДВ 12 921, 00 грн., код товару згідно з УКТЗЕД (т.1 а.с.50).

22.06.2023 року за результатами обробки вказаної податкової накладної ТОВ «Луміра» отримало від ДПС України квитанцію №, згідно якої податкову накладну №67 від 05.06.2023 року прийнято, проте її реєстрація зупинена (т.1 а.с.52).

Згідно квитанції, відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної №67 від 05.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з підстав: Обсяг постачання товару/послуги 0813, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою подальшої реєстрації податкової накладної №67 від 05.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «Луміра» через електронний кабінет направлено до контролюючого органу Повідомлення №5 від 03.08.2023 року про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з додатками та поясненнями. Кількість додатків: 25 (т.2 а.с.53).

У графі пояснення позивачем зазначено, що «складені первинні документи, які засвідчують факт реального виконання госп.операцій, що можливе завдяки належної матер.-техн. бази, офісних та складських приміщень, асортимент; товару, штатних працівників. Додатки: договори, видаткові накладні, тощо.».

Разом із Повідомленням №5 ТОВ «Луміра» подано окремим документом Пояснення щодо діяльності підприємства та зупинення реєстрації податкової накладної № 67 від 05.06.2023 року (т.1 а.с.55-57).

Так, ТОВ «Луміра» надано пояснення щодо підстав складання податкової накладної №67 від 05.06.2023 року, а саме за наслідками реалізації продуктів харчування на користь ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» на виконання Договору поставки №1001-22/1 від 10.01.2022 року за видатковою накладною №2424 від 05.06.2023 року на загальну суму 77 526,00 грн., в т.ч. ПДВ 12 921,00 грн.

Щодо походження реалізованого товару ТОВ «Луміра» пояснювало, що товар «Плоди абрикоса сушені (курага), «INDUSTRIAL», Туреччина» придбавався для подальшої реалізації у постачальника ВАКТАR TARIM URUNLERI GIDA SAN. TIC. LTD. STI, Туреччина, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту ВК-2022-02-0017 від 16.12.2022 року.

Щодо наявності матеріально-технічної бази для здійснення господарської діяльності ТОВ «Луміра» пояснювало, що виконання господарських операцій ТОВ «Луміра» можливе власними силами завдяки забезпечення підприємства складськими та офісними приміщеннями, необхідною кількістю штатних працівників, достатнім асортиментом товару, імпортованого для подальшої реалізації на території України.

Щодо негативних наслідків ТОВ «Луміра» пояснювало, що зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН фактично блокують діяльність ТОВ «Луміра», зумовлюють настання негативних наслідків, що полягають у створенні додаткових зусиль в здійсненні господарських операцій та руйнують ділову репутацію Товариства перед його контрагентами.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів, доданих до них, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №9319966/43180526 від 08.08.2023 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №67 від 05.06.2023 року, постачальник (продавець) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луміра», отримувач (покупець) - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС». Підстава: надання платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства (т.1 а.с.58-59).

17.08.2023 року позивачем було оскаржено вказане рішення Комісії регіонального рівня до Комісії центрального рівня (т.1 а.с.61-73).

25.08.2023 року рішенням Комісії центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкових накладних/ розрахунку коригування в ЄРПН №64953/43180526 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/ розрахунку коригування в ЄРПН, скаргу ТОВ «Луміра» залишено без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН - без змін, у зв`язку з ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (т.1 а.с.77-78).

Не погоджуючись із рішенням комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної №67 від 05.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова №1246), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).

За змістом підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з вимогами п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, встановлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого у встановленому порядку.

Згідно п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165.

Згідно з вимогами п.3 Порядку №1165 Податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

Відповідно до вимог п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до вимог п.7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктами 10, 11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до абзацу 2 п.25, п.26 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Пунктом 27 Порядку №1165 передбачено, що комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Відповідно до вимог п.44 Порядку №1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

До спірних правовідносин належить застосувати Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі Порядок №520).

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Пунктами 3 та 4 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Пунктами 5, 6 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, зокрема:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії визначених у пункті 5 документів разом з письмовими поясненнями платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 11 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: 1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; 2) та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку; 3) та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Отже, зважаючи на вказані норми, Комісія регіонального рівня перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) та за результатом такої перевірки приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування відповідно до вимог п.11 Порядку №520.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається обов`язок платника податку на додану вартість скласти податкову накладну на дату виникнення податкових зобов`язань та зареєструвати таку податкову накладну в ЄРПН, а також чітко встановлений алгоритм поведінки контролюючого органу, а саме, щодо перевірки податкової накладної на відповідність ознакам безумовної реєстрації, автоматизованого моніторингу відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, а також показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу встановлено відповідність господарської операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції (за виключенням випадку, коли податкова накладна направлена на реєстрацію платником податку, який відповідає хоча б одному показнику позитивної податкової історії), реєстрація податкової накладної (розрахунку коригування) зупиняється.

При зупиненні реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) платнику податків надсилається квитанція, у якій в обов`язковому порядку зазначається, крім іншого, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також пропозиція надати пояснення та копії документів, необхідні для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, дотримання процедури перевірки податкової накладна на відповідність ознакам безумовної реєстрації, здійснення моніторингу відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, а також показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, зупинення їх реєстрації та подальша реалізація його управлінських функцій, у даному випадку прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є обставинами, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Підставою для зупинення Комісією Головного управління ДПС в Одеській області було зазначено п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Комісією регіонального рівня прийнято рішення №9319966/43180526 від 08.08.2023 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №67 від 05.06.2023 року з підстави надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У графі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» вказано: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Отже, відповідачем прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №67 від 05.06.2023 року з підстав надання копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Водночас, відповідач жодним чином не конкретизував, які з поданих ТОВ «Луміра» копій документів складені/оформлені із порушенням законодавства, та у чому полягають ці порушення.

Відповідач зазначив загальну фразу: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи відповідача щодо надання платником податку копій первинних документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, не підтверджуються жодними доказами.

Отже, позиція відповідача не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податку рішення.

При цьому, спірне рішення не обґрунтоване фактом ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем було направлено ТОВ «Луміра» повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, за формою згідно з додатком 2 до Порядку №520, з пропозицією щодо надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачами, на виконання Договору поставки №1001-22/1, позивачем здійснено поставку ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» партії товару «плоди абрикоса сушені (курага) «INDUSTRIAL», Туреччина» у кількості 500 кг, вартістю 129, 21 грн./кг, на загальну суму 77 526,00 грн., у т.ч. ПДВ 12 921, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною №2424 від 05.06.2023 року (т.1 а.с.84).

При цьому, як доводить позивач, товар, що реалізований на користь ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС», був імпортований самим позивачем від постачальника-нерезидента з Туреччини, про що надані первинні документи.

Згідно виписки по рахунку ТОВ «Луміра», сформованої 03.08.2023 року ПАТ «МТБ-Банк», 16.06.2023 року на рахунок ТОВ «Луміра» зараховані кошти від ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» по рахунку №2424 від 05.06.2023 у сумі 77525, 98 грн. (т.1 а.с.90).

05.06.2023 року ТОВ «Луміра» за правилами першої події (дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання товару платником податку) складено податкову накладну №67 із номенклатурою товару «плоди абрикоса сушені (курага) «INDUSTRIAL», Туреччина» у кількості 500 кг, вартістю 129, 21 грн./кг, на загальну суму 77 526,00 грн., у т.ч. ПДВ 12 921, 00 грн., код товару згідно з УКТЗЕД (т.1 а.с.50).

У зв`язку з поставкою товару ТОВ «Луміра» засобами електронного зв`язку направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову №67 від 05.06.2023 року на загальну суму поставленого товару 77 526,00 грн., у т.ч. ПДВ 12 921, 00 грн.

За отриманою від ДПС України квитанцією позивачу повідомлено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН №67 від 05.06.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, платник податку відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, аналіз вищенаведеної редакції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, як того вимагає п.11 Порядку №1165.

Натомість, відповідачі вказаного розрахунку до суду не надали.

Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі №640/11321/20 зауважив, що хоча затверджена Порядком №1165 форма рішення і не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, вказана обставина не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

На вирішення питання щодо правомірності оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації ПН впливає й той факти, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації ПН, теж не є законним.

Крім того, запропонувавши позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, контролюючий орган не визначив конкретного переліку документів, які він вважає належними та достатніми для прийняття позитивного рішення.

Колегія суддів зазначає, що в надісланій позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено вичерпного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, що не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів.

Верховний Суд у постановах від 14.12.2022 року у справі №560/11825/21 (ЄДРСР 107878016), від 16.02.2023 року у справі №380/7648/22 (ЄДРСР 109063942) виснував, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Норми Порядку №520 містять орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду комісією регіонального рівня питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, який може відрізнятись для кожної конкретної господарської операції з урахуванням специфіки діяльності платника податків, особливостей здійснення господарської операції (наприклад, поставка, товару, робіт або послуг), події, за якою складено податкову накладну (дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг) тощо.

Отже, перелік документів, необхідних для розгляду комісією регіонального рівня питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами п.185.1 ст.185 ПК України.

Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, імовірним є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №140/506/22 (ЄДРСР 108724635).

Також, у постанові від 03.11.2021 року у справі №360/2460/20 (ЄДРСР 100789179) Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі 380/5383/21 (ЄДРСР 105024835).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачами, на виконання п.11 Порядку №1165, та у відповідності п.4 Порядку №520, ТОВ «Луміра» було подано до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, №5 від 03.08.2023 року щодо податкової накладної №67 від 05.06.2023 року із додатками у кількості 25 шт.

При цьому, платником в даному випадку було надано первинні документи, які, на його думку, підтверджують господарську операцію, так як конкретних документів контролюючий орган не вимагав надати.

Разом із Повідомленням №5 ТОВ «Луміра» подано окремим документом Пояснення щодо діяльності підприємства та зупинення реєстрації податкової накладної № 67 від 05.06.2023 року (т.1 а.с.55-57).

Так, ТОВ «Луміра» надано пояснення щодо підстав складання податкової накладної №67 від 05.06.2023 року, а саме за наслідками реалізації продуктів харчування на користь ТОВ «ЛСК ІНГРЕДІЄНТС» на виконання Договору поставки №1001-22/1 від 10.01.2022 року за видатковою накладною №2424 від 05.06.2023 року на загальну суму 77 526,00 грн., в т.ч. ПДВ 12 921,00 грн.

Стосовно походження реалізованого товару ТОВ «Луміра» пояснювало, що товар «Плоди абрикоса сушені (курага), «INDUSTRIAL», Туреччина» придбавався для подальшої реалізації у постачальника ВАКТАR TARIM URUNLERI GIDA SAN. TIC. LTD. STI, Туреччина, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту ВК-2022-02-0017 от 16.12.2022 року.

Щодо наявності матеріально-технічної бази для здійснення господарської діяльності ТОВ «Луміра» пояснювало, що виконання господарських операцій ТОВ «Луміра» можливе власними силами завдяки забезпечення підприємства складськими та офісними приміщеннями, необхідною кількістю штатних працівників, достатнім асортиментом товару, імпортованого для подальшої реалізації на території України.

Стосовно негативних наслідків ТОВ «Луміра» пояснювало, що зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН фактично блокують діяльність ТОВ «Луміра», зумовлюють настання негативних наслідків, що полягають у створенні додаткових зусиль в здійсненні господарських операцій та руйнують ділову репутацію Товариства перед його контрагентами.

Надаючи до суду накази керівника підприємства про затвердження штатного розкладу ТОВ «Луміра», посадові інструкції найманих працівників, договори оренди нежитлових, складських та офісних приміщень, а також транспортних засобів, позивач доводить наявність у нього матеріально-технічної бази та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності.

Судом досліджено надані копії первинних документів та встановлено, що вони є належно оформленими, містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, тож вважати їх неналежними доказами відсутні підстави. Доказів зворотного суду не надано.

Разом з тим, незважаючи на надані пояснення та додані документи, що підтверджують наведені у поясненнях факти, Головне управління ДПС в Одеській області відмовило у реєстрації податкової накладної №67 від 05.06.2023 року, обмежившись в оскаржуваному рішенні №9319966/43180526 від 08.08.2023 року лише посиланням на надання платником податку документів, складених із порушенням законодавства.

В апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що ТТН №Р2424 від 05.06.2023 року, надана позивачем на розгляд комісії регіонального рівня, не відповідає вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 №363 (в редакції від 12.07.2019), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, зокрема, у наданій товарно-транспортній накладній не заповнено обов`язкових граф щодо вантажо-розвантажувальних робіт.

З огляду на наведене, колегія суддів зауважує, що відсутність або недоліки в оформленні ТТН не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, про що неодноразово висновував Верховний Суд (постанова від 26.01.2023 року по справі №280/5647/19, постанова від 09.02.2023 року по справі № 60/6571/20, ін.).

Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 року у справі №500/2237/20, від 16.09.2022 року у справі №380/7736/21, від 16 лютого 2023 року по справі №380/7648/22.

За загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

Не наведення мотивів прийнятих рішення не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Таким чином, відповідачами як не надано належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем вищевказаної господарської операції, свідчили б про невідповідність цієї операції дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, так і не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача щодо протиправності рішення, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи те, що податкова накладна складена позивачем в межах господарської операції, яка є об`єктом оподаткування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення, у зв`язку з чим, рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України, зареєструвати спірну податкову накладну №67 від 05.06.2023 року, складену ТОВ «Луміра», в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання на реєстрацію, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, як набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно з вказаними нормами, податковий орган реєструє податкову накладну, у тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судами не встановлено і відповідачами не доведено.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, в контексті наведених норм, колегія суддів вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначеної податкової накладної виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Колегія суддів зазначає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, подану позивачем є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №676 від 05.06.2023 року, складену ТОВ «Луміра», в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання на реєстрацію.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено до розподілу витрати на правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог чч.1-4 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру у 5000, 00 грн. позивачем надано:

- копію Договору про надання правничої допомоги №01-09/23 від 01.09.2023 року, укладеного між ТОВ «Луміра» (Клієнт) та адвокатським об`єднанням «НЕКСТ ЛЕВЕЛ». Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що вартість послуг адвокатського об`єднання за цим Договором орієнтовно складає 5000, 00 грн. (т.1 а.с.45-46;

- копію рахунка-фактури №1 від 10.10.2023 року, що містить перелік та види правової допомоги, що надавались Клієнту, на загальну суму 5000,00 грн. (т.1 а.с.48).

Згідно Ордеру на надання правничої допомоги серії ВН №1291218 від 10.10.2023 року, правову допомогу на підставі Договору про надання правничої допомоги №01-09/23 від 01.09.2023 року позивачу надавав адвокат Андрєєв Олексій Ігорович (т.1 а.с.47).

Отже, матеріалами справи підтверджується надання правової допомоги ТОВ «Луміра» у справі №420/27636/23.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

При цьому, за приписами ч.7 ст.134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзиві заперечував щодо заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу. Зазначив, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Відповідно до вимог ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

При цьому, за приписами ч.7 ст.134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши вищезазначені докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткову обґрунтованість розміру витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, суд враховує заперечення відповідача щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить розподілити.

Колегія суддів зазначає, що даний спір не є занадто складним, не потребує значного витрачання часу для підготовки правової позиції, складання відповідних процесуальних документів та інших заяв по суті справи. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, згідно ч.5 ст.262 КАС України.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що клопотання представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованим та що його слід задовольнити в частині, а саме у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька