Справа № 320/12757/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсан ЮА" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсан ЮА" (далі - позивач, ТОВ "Арсан ЮА") звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач 1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2), в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у м. Києві, що полягає у неподанні висновку (подання) про повернення ТОВ «Арсан ЮА» з Державного бюджету України коштів у розмірі 12975979,42 грн., що знаходилися в системі електронного адміністрування ПДВ на розрахунковий рахунок.;

- стягнути з Державного бюджету України через Державну Казначейську службу України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) на користь компанії ТОВ «Арсан ЮА» (ЄДРПОУ - 40057995, адреса: вул. Городоцька, буд. 357, офіс 1, м. Львів, Львівська обл., 79040) заборгованість в загальній сумі 22 552 757,62 грн. (двадцять два мільйони п?ятсот п?ятдесят дві тисячі сімсот п?ятдесят сім гривень, 62 копійок), з яких: 12975979,42 грн. (дванадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень, 42 копійки) - сума основного боргу; 7857549, 80 (сім мільйонів вісімсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот сорок дев`ять гривень, 80 копійок) - інфляційні витрати та 1719228,40 (один мільйон сімсот дев?ятнадцять тисяч двісті двадцять вісім гривень, 40 копійок (штрафні санкції).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДПС у м. Києві не вчинено належних дій щодо подання до органу Державного казначейства України висновку (подання) про повернення ТОВ «Арсан ЮА» з Державного бюджету України коштів у розмірі 12975979,42 грн, які знаходилися в системі електронного адміністрування ПДВ на розрахунковий рахунок.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року даний адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсан ЮА» (; адреса: 79040, Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 357, офіс 1) грошові кошти у розмірі 12975979,42 грн (дванадцять мільйонів дев`ятсот сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 42 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що звертаючись з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у м. Києві, що полягає у неподанні висновку (подання) про повернення ТОВ «Арсан ЮА» з Державного бюджету України коштів у розмірі 12975979,42 грн, що знаходилися в системі електронного адміністрування ПДВ на розрахунковий рахунок, позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права, оскільки наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову, що є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам про стягнення з Державного бюджету України через ДКСУ на користь компанії ТОВ «Арсан ЮА» заборгованість у розмірі основної суми боргу - 12 975 979,42 грн, суд виходив з того, що оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/8711/17 підтверджується наявність у ТОВ «Арсан Юа» права отримання на рахунок платника у банку коштів у сумі 12975979,42 грн, які станом на дату винесення рішення у цій справі позивачем не отримано, позивач безпідставно та необґрунтовано позбавлений можливості користуватись своїм майном (грошовими коштами). З огляду на викладене суд вважає, що найбільш ефективним способом захисту порушеного права позивача є стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України коштів у розмірі 12975979,42 грн, що знаходилися в системі електронного адміністрування ПДВ на розрахунковий рахунок позивача, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню як такі, що підтверджені документально та нормативно.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі № 320/12757/23 в частині задоволених позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Казначейство грошових коштів у розмірі 12 975 979,42 грн, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсан ЮА» у цій частині.

Апелянт стверджує, що спосіб стягнення коштів «через Казначейство» є помилковим та, на думку апелянта, являє собою порушення норм процесуального права. Крім того, на думку скаржника, залучення співвідповідача на стадії розгляду справи № 320/12757/23 по суті відбулося з істотним порушенням приписів КАС України. Внаслідок цього Казначейство як залучений співвідповідач було позбавлене процесуального права надати відзив на позовну заяву, що могло призвести до неправильного розгляду справи по суті.

Щодо порушення судом норм матеріального права, зазначено, що з наявної у Казначейства інформації вбачається, що кошти на рахунок позивача в СЕА ПДВ не зараховувалися та, відповідно, не перераховувалися з такого рахунку. Жодного підтвердження факту руху коштів на рахунку позивача в СЕА ПДВ ані Товариство, ані ГУДПС не надали. Таким чином, вважає безпідставними твердження суду про підтверджене «право платника податків на відшкодування заборгованості з Державного бюджету України коштів, що знаходилися в системі електронного адміністрування ПДВ», а також про те, що «визначення суми коштів, що знаходилися в СЕА ПДВ позивача, які підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України», оскільки відсутні жодні докази того, що спірна сума коштів була зарахована на рахунку позивача в СЕА ПДВ та/або до Державного бюджету України, тобто вказана сума не є заборгованістю Державного бюджету.

Також апелянтом вказано, що суд передчасно задовольнив вимоги позивача про стягнення коштів із посиланням на те, що невчинення ГУДПС всіх необхідних виконавчих дій призвело до невиконання судового рішення, а тому Товариство має право на відшкодування втрат в розмірі суми за рішенням суду, оскільки судове рішення у справі № 826/8711/17 перебуває на виконанні в органах ДВС.

Крім того, апеляційну скаргу подано Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, в якій представник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції не досліджено та не встановлено походження коштів, що обліковувались в СЕА ПДВ позивача, та не надано належну оцінку обставинам справи, а саме тому факту, що кошти котрі позивач просить стягнути - не були фактично сплачені ним до бюджету, а являють собою розмір реєстраційного ліміту.

Позивачем подано відзив на апеляційні скарги, в якому він просить залишити їх без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 - без змін.

19.09.2024 Державною Казначейською службою України до Шостого апеляційного адміністративного суду подано додаткові пояснення до судового засідання призначеного на 24.09.2024 щодо розгляду апеляційних скарг відповідачів, в яких апелянт, зокрема, зазначає щодо строків звернення позивача до адміністративного суду. Казначейство просить апеляційний суд під час розгляду апеляційних скарг у справі № 320/12757/23 надати оцінку питанню можливого пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду. Вказує, що виходячи з приписів частин першої, другої статті 122 КАС України, моментом, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, є не пізніше ніж 29.05.2020 (дата заміни сторони виконавчого провадження у справі № 826/8711/17 на ГУДПС). Отже, на думку Казначейства, позивач явно пропустив шестимісячний строк звернення до суду. При цьому, Казначейство просить апеляційний суд звернути увагу, що позивачем не наведено обставин, які обумовлюють поважність пропуску такого строку.

20.09.2024 до суду надійшли додаткові пояснення Головного управління ДПС у м.Києві, в яких представник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 року в адміністративній справі № 320/12757/23, постановити ухвалу якою позовну заяву ТОВ «Арсан ЮА» залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Вказує, що Київським окружним адміністративним судом під час розгляду справи № 320/12757/23 не було здійснено перевірку дотримання строку позовної давності з боку ТОВ «Арсан ЮА», чим допущено грубе порушення норм процесуального законодавства, зокрема, вимог статті 123 КАС України.

24.09.2024 в судовому засіданні представником позивача подані додаткові пояснення щодо строку звернення до суду з даним позовом. Представник позивача вказує, що позивач звертався до виконавчої служби, тобто об`єктивно очікував виконання рішення у відповідній частині. На думку апелянта, слід зробити висновок, що в даному випадку відсутня чітко визначена дата коли позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення його прав. Як наслідок, вважає, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду з позовом по даній справі.

Так, позивач звернувся до суду 19.04.2023, а остання подана ним заява була 30.10.2022, а попередня 01.05.2022. До цього моменту звернення та подання позивача знаходили свої відповіді у певних діях суб`єктів владних повноважень. Таким чином, вважає, що останній строк від якого міг би відраховуватись шестимісячний термін є 30.10.2022, а тому строк на звернення до суду у розумінні ст. 122 КАС України закінчувався б 30.04.2023, тому строк на звернення до суду не пропущений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Арсан ЮА» (ідентифікаційний код: 40057995; адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 357, оф. 1) зареєстроване як юридична особа 08.10.2015 відповідно до записів у Єдиному державною реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 в адміністративній справі № 826/8711/17 за позовом ТОВ «Арсан ЮА» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, позов задоволено повністю та, зокрема, зобов`язано ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві подати органу Державного казначейства України висновок (подання) про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Арсан ЮА» з Державного бюджету України коштів у розмірі 12975979,42 грн, що знаходилися в системі електронного адміністрування ПДВ на розрахунковий рахунок.

В означеному судовому рішенні встановлено подання заяви позивача від 21.01.2017 до податкового органу щодо повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСАН ЮА» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.06.2019 у справі № 826/8711/17 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року.

Отже, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 в адміністративній справі № 826/8711/17 набрало законної сили.

Позивач в адміністративному позові зазначив про звернення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 826/8711/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №826/8711/17 задоволено заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження; замінено Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

У подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2020 подання Державного виконавця відділу примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження задоволено; замінено сторону виконавчого провадження №59408290 - боржника Головне управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Позивач зазначив, що згідно з інформацією, наявною на офіційному сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 59408290 по примусовому виконанню рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 826/8711/17 за заявою ТОВ «Арсан ЮА» перебуває у Відділі примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та не завершене.

Не погоджуючись з правомірністю бездіяльності відповідача 1 щодо невиконання судового рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання його протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів вважає, що насамперед потрібно перевірити дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом та виходить з наступного.

Загальні норми процедури судового оскарження в межах розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою - третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Колегія суддів зауважує, що частинами другою та третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб). Аналогічне право закріплено й пунктом 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, нормами Податкового кодексу України надано платнику податків можливість захищати свої права шляхом оскарження рішення, дій чи бездіяльності контролюючого органу. Тобто Податковим кодексом України надано можливість захистити своє право на стягнення бюджетного відшкодування ПДВ та пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ.

При цьому норми Податкового кодексу України не містить прямої норми, яка б визначала строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою, а отже, платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з відповідними вимогами з урахуванням загальних строків, що визначені статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №140/1770/19.

Також слід зазначити, що у разі звернення до суду поза межами вказаного строку платник податків має право клопотати про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду і в кожному конкретному випадку суд має оцінити наведені у відповідній заяві фактичні обставини щодо неможливості своєчасної реалізації права особою та перелік спрямованих нею на досягнення цієї мети заходів.

Тобто у спірних правовідносинах суду необхідно спочатку перевірити строк звернення до суду з цим позовом, а потім, у разі необхідності (дотримано строк звернення або поновлено такий за наявності підтверджених поважних причин його пропуску), переходити до встановлення обставин щодо обґрунтованості заявлених вимог про стягнення заборгованості з відшкодування ПДВ, а також нарахуванння та стягнення пені на суму заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.01.2023 року у справі №140/1770/19, Верховним Судом в постанові від 04.05.2023 у справі №160/26868/21.

Згідно вимог пункту п`ятого частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи позов подано у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Тобто при надходженні позовної заяви суддя зобов`язаний перевірити чи подано позов у строк, встановлений законом.

Отже у разі звернення платника податків з позовною вимогою про стягнення сум бюджетного відшкодування та пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ з бюджету суд має в першу чергу перевірити дотримання строку звернення з відповідним позовом.

Як вбачається з ухвали Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 24 квітня 2023 року, суд вказав, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 КАС України.

Проте вказана ухвала не містить жодних обґрунтувань чому суд отримавши позовну заяву 19 квітня 2023 року з вимогою, зокрема про стягнення з Державного бюджету України через Державну Казначейську службу України на користь компанії ТОВ «Арсан ЮА» заборгованості в загальній сумі 22 552 757,62 грн., з яких: 12975979,42 грн. - сума основного боргу, яка встановлена рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2018 року в адміністративній справі № 826/8711/17, дійшов висновку, що строки, передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України не порушено. Крім того, жодних клопотань про поновлення строку на подання позову матеріали справи не містять.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанцій вимог процесуального закону дотримано не було, строку звернення до суду з позовною вимогою про стягнення сум бюджетного відшкодування та пені за порушення строків відшкодування ПДВ з бюджету фактично перевірено не було.

Як зазначалось вище, позивач в адміністративному позові зазначив про звернення до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 826/8711/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №826/8711/17 задоволено заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження; замінено Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

У подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2020 подання Державного виконавця відділу примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження задоволено; замінено сторону виконавчого провадження №59408290 - боржника Головне управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) на його правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Таким чином, позивач, посилаючись на невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2018 у справі № 826/8711/17 ані у добровільному, ані у примусовому порядку, звернувся у 2023 році із позовом у справі № 320/12757/23.

За таких обставин, всупереч висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено обґрунтованих підстав для його поновлення. При цьому колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо його звернень з заявами про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 в адміністративній справі № 826/8711/17, як такі, що не спростовують висновки колегії суддів.

З урахуванням приписів пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, починаючи з 03.12.2018 існував строк у кількості 5 робочих днів для підготовки висновку та перерахування грошових коштів у розмірі 12 975 979,42 грн. з Державного бюджету України на розрахунковий рахунок ТОВ «Арсан ЮА».

Тобто, починаючи з 08.12.2018 ТОВ «Арсан ЮА» знало та/або мало можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у зв`язку з ненадходженням грошових коштів у розмірі 12 975 979,42 грн. з Державного бюджету України на власний розрахунковий рахунок.

При цьому, позовна заява ТОВ «Арсан ЮА» у справі № 320/12757/23 (яка вмотивована порушенням прав позивача у зв`язку з невиконанням рішення ОАС м. Києва від 12.06.2018 у справі № 826/8711/17) датується 07.04.2023.

Фактично, між моментом з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (08.12.2018) та датою звернення з адміністративним позовом у справі № 320/12757/23 (07.04.2023) минуло 4 роки 3 місяці та 30 днів (1581 день), що значно перевищує шестимісячний строк на звернення позивача з позовом до адміністративного суду.

Колегія суддів також звертає увагу на те, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 в адміністративній справі № 826/8711/17, вже фактично було вирішено спір щодо бюджетного відшкодування ПДВ ТОВ «Арсан ЮА» у розмірі 12975979,42 грн, зокрема, зобов`язано ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві подати органу Державного казначейства України висновок (подання) про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Арсан ЮА» з Державного бюджету України коштів у розмірі 12975979,42 грн, що знаходилися в системі електронного адміністрування ПДВ на розрахунковий рахунок.

Проте суд першої інстанції встановивши вказану обставину, фактично повторно вирішив спір щодо бюджетного відшкодування ПДВ ТОВ «Арсан ЮА» у розмірі 12975979,42 грн. Слід зазначити, що на час прийняття рішень у справі №826/8711/17 зобов`язання контролюючого органу надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету було належним способом захисту порушеного права платника податків щодо отримання бюджетного відшкодування.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у вище згаданій постанові від 04 травня 2023 року у справі №160/26868/21.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, помилково вирішивши по суті спір, позовні вимоги щодо якого підлягали залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених 240 цього Кодексу.

Приписи п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначають, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції із залишенням позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 243, 246, 315, 317, 319, 321, 325, 328 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсан ЮА" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев