Справа № 160/1713/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/1713/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/1713/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (паспорт у вигляді ІД-картки з електронним цифровим носієм № НОМЕР_2 , запис №378, виданий 1210 від 20.10.2021, РНОКПП: НОМЕР_3 ) щодо невиплати добових за час перебування у відрядженні з 10.07.2023 по 31.07.2023 та коштів за проїзд до місця відрядження, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.02.2017 №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 (зі змінами) «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 (паспорт у вигляді ІД-картки з електронним цифровим носієм № НОМЕР_2 , запис №378, виданий 1210 від 20.10.2021, РНОКПП: НОМЕР_3 ) здійснити виплату добових за час перебування у відрядженні з 10.07.2023 по 31.07.2023 та коштів за проїзд до місця відрядження, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.02.2017 №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 (зі змінами) «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів».

Позовні вимоги обґрунтовано позивачем тим, що відповідач, на думку позивача, протиправно не здійснив нарахування та виплату коштів на відрядження. Позивач звертався до відповідача з питання виплати вказаних коштів, однак, останній виплату коштів на відрядження не здійснив. Зазначене стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року позов задоволено повністю.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно з позовними вимогами, що були задоволені оскаржуваним рішенням суду, позивач зокрема просив визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягали у невиплаті добових за час перебування у відрядженні, та просив зобов`язати виплатити добові за час перебування у відрядженні за період з 10.07.2023 по 31.07.2023. Однак, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов у цій частині, оскільки відповідно до абзацу 10 пункту 24 Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 №105, виплата добових військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави. З урахуванням того, що в період відрядження позивач був забезпечений триразовим харчуванням вважає, що відсутні підстави для виплати йому добових.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 12.07.2023 №168 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 06.07.2022 №39-РС на посаду провідного бухгалтера командування ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС-900093А, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ), з 12.07.2023 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення. Підстава: наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 06.07.2022 №39-РС, припис начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.07.2-022 №107, рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 від 12.07.2022.

З матеріалів справи встановлено, що молодший сержант, провідний бухгалтер ОСОБА_1 у період проходження військової служби з 12.07.2022 по 31.07.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) направлявся у службові відрядження до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, м. Київ.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 09.07.2023 №190 ОСОБА_1 вибув у відрядження до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, м. Київ, з 10.07.2023 для проходження підготовки у навчальному батальйоні резерву офіцерського складу на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.07.2023 №5/40/9527 (вх. №6104 від 08.07.2023), посвідчення про відрядження №72 від 09.07.2023.

Відповідно до наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 №20-рс призначений курсантом штатним навчального батальйону резерву офіцерського складу факультету післядипломної освіти.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 31.07.2023 №212 ОСОБА_1 вибув з 31.07.2023 до нового місця служби. Підстава: наказ начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 №20-рс (вх. №6706 від 25.07.2023).

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 31.07.2023 №212 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув з відрядження з Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, м. Київ, та приступив до виконання службових обов`язків 31.07.2023. Підстава: посвідчення про відрядження №72 від 09.07.2023.

19.09.2023 позивач в установленому порядку звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату добових за період перебування у відрядженні відповідно до чинного законодавства та компенсувати витрати на проїзд до місця відрядження.

Заяву направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення та отримано представником ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2023, про що свідчить підпис останнього в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №424.

Проте, доказів на підтвердження розгляду відповідачем заяви позивача матеріали справи не містять.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

Спірним у справі є невиплата позивачу добових за час перебування у відрядженні з 10.07.2023 по 31.07.2023.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.

Накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.

Накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Згідно пункту 8 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 671, встановлено, що Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання. Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази Міноборони, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

У свою чергу, наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 року № 105 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 березня 2017 р. за № 364/30232, затверджено Інструкцію про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Інструкція № 105), яка визначає особливості направлення військовослужбовців Збройних Сил України у відрядження в межах України та механізм відшкодування витрат на відрядження.

Пунктом 2 Інструкції № 105 визначено, що відрядження направлення військовослужбовців Збройних Сил України (далі - військовослужбовці) за наказом командира (начальника, керівника) на певний строк в інший населений пункт для виконання службових завдань поза місцем постійної (тимчасової) дислокації військової частини (підрозділу).

Абзац 1 пункту 10 Інструкції № 105 зазначає, що окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням).

За пунктом 20 Інструкції №105 виплата добових та відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюються за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них).

Відмітки засвідчуються підписом та гербовою печаткою зокрема у військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях командира (начальника, керівника) військової частини (військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, установи, організації) або його заступника.

Відповідно до абзацу 11 пункту 24 Інструкції №105 виплата добових військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони (у передбачених законодавством випадках) забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави, а також за період, коли відрядженому здійснюються польові виплати (морське грошове забезпечення).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, молодший сержант, провідний бухгалтер ОСОБА_1 у період проходження військової служби з 12.07.2022 по 31.07.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) направлявся у службові відрядження до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, м. Київ на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.07.2023 №5/40/9527, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 09.07.2023 №190, посвідчення про відрядження №72 від 09.07.2023.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши посвідчення про відрядження позивача №72 від 09.07.2023 (а.с. 16), встановив, що згідно з вимогами Інструкції № 105, на його зворотному боці міститься відмітка з печаткою та підписом уповноваженої особи Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, м.Київ про те, що позивач у період з 11.07.2023 по 01.08.2023 був забезпечений триразовим харчуванням.

За наведених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить до висновку, що оскільки на період перебування у службовому відрядженні позивач був забезпечений триразовим харчуванням, доказів зворотного матеріали справи не містять, позивач в силу абзацу 11 пункту 24 Інструкції №105 не мав та не має права на виплату добових у спірний період. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати позивачу добових за час перебування у відрядженні з 10.07.2023 по 31.07.2023 та зобов`язання відповідача здійснити їх виплату не підлягають задоволенню.

В іншій частині ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення суду першої інстанції не оскаржує, а тому, колегією суддів не надається оцінка іншим заявленим позовним вимогам в яких позов було задоволено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє доводи позивача про те, що у наказі Міністерства оборони України від 20 лютого 2017 року №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» жодним чином не зазначена норма, на яку посилається відповідач, оскільки як вже неодноразово зазначалося судом, абзацем 11 пункту 24 Інструкції №105 встановлено, що виплата добових військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони (у передбачених законодавством випадках) забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави. Інші ж доводи позивача не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, зазначені у цій постанові.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про задоволення позову дійшов помилкових висновків щодо наявності у позивач права на нарахування та виплату компенсаційних виплат у виді добових за дні перебування у відряджені з 10.07.2023 по 31.07.2023 та невірно застосував норми матеріального права, а отже апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню в цій частині з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року в адміністративній справі №160/1713/24 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 добових за час перебування у відрядженні з 10.07.2023 по 31.07.2023, а також зобов`язання відповідача здійснити їх виплату та прийняти в цій частині нове судове рішення яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року в адміністративній справі №160/1713/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник