Справа № 521/7143/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 521/7143/24

Головуючий першої інстанції Бобуйок І.А.

Час та місце ухвалення судового рішення «», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 21.05.2024р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 21 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06.05.2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови ПС №002206 від 15.04.2024р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП (ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю), застосування адміністративного стягнення у розмірі 51000грн.

В обґрунтування позову зазначено, що в постанові про застосування до позивача адміністративного стягнення відсутній опис обставин встановлених під час розгляду справи, а також відсутні посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. З даної постанови позивачу не зрозуміло, на підставі чого її було винесено, які докази та які обставини досліджувались при її розгляді.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 21 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено, оскільки інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постанові, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації, а дії посадових осіб відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що відеозаписи, які знаходяться в матеріалах справи не можуть бути допустимими доказами скоєння ним адміністративного правопорушення, оскільки складаються із декількох окремих корегованих частин, тому факт вчинення ним адміністративного правлпорушення не підтверджується належними та допустимими доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 26.03.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки по вул. Академіка Заболотного, 12 в місті Одесі (а/д М-05 Київ-Одеса, 452 км+811 м) зупинено транспортний засіб MAN TGX 18.400/GENERAL TRAILERS, державні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1

Посадовими особами Укртрансбезпеки шляхом візуального огляду зупиненого транспортного засобу виявлено ознаки порушення вагових нормативів транспортного засобу, а саме: просідання вузлів підвіски транспортного засобу, у зв`язку з чим водію запропоновано прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю на а/д М-05 Київ-Одеса, 452 км+811 м.

Оскільки, водій під час проведення перевірки відмовився прослідувати до пункту габаритно- вагового контролю для проведення зважування транспортного засобу, відповідачем складено рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу від 26.03.2024 року, та акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю від 26.03.2024 №007116.

У відповідності до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за №1286/36908, відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення-запрошення від 27.03.2024 №26103/33/24-24 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який отримано 03.04.2024.

15.04.2024 року начальником відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області винесена постанова про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення №ПС 002206, у вигляді штрафу в розмірі 51000грн. за ч.3 ст.132-1 КУПАП (відмова проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагового контролю).

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за змістом ст.229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (ст.119, ч.2 ст.122-2, ч.ч.2, 3 ст.132-1, ст.132-2, ч.5 ст.133, ч.ч.1, 2. 4, 5 і 7 ст.133-1, ст.133-2, ч.2 ст.134, абз.4, 6 та 8 ст.135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (ч.2 ст.122-2, ч.ч.2, 3 ст.132-1, ст.132-2, ч.ч.1, 2, 4, 5 і 7 ст.133-1, ст.133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (ч.3 ст.119, ч.5 ст.133, ч.2 ст.134, абз.4, 6 та 8 ст.135).

Згідно п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що позивач притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, передбаченого ч.3 ст.132-1 КУпАП, розгляд такої справи віднесено до компетенції Укртрансбезпеки.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно п.2.4-1 ПДР України у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах «а», «б» і «г» пункту 2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до частини 3 статті 132-1 КУпАП ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, згідно статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.132-1 КУпАП є відмова від проходження габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач був за кермом транспортного засобу під час проведення перевірки та особисто, під відеозапис з бодікамери інспектора Укртрансбезпеки, відмовився від прослідування до пункту габаритно-вагового контролю.

При цьому, позивачем було підписано рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу від 26.03.2024, проте позивач відмовився від прослідування до найближчого місця зважування.

Крім того, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення встановлено протоколом про адміністративне правопорушення від 26.03.2024р. №0002811 складеним інспектором відділу державного нагляду (контролю) за те, що під час управління вантажним автомобілем MAN, позивач перевозив вантаж та відмовився виконати вимогу уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-57 КУпАП.

Отже, відповідачем належним чином зафіксований факт відмови водія транспортного засобу у проходженні габаритно-вагового контролю, а тому позивач несе відповідальність за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене ч.3 ст.132-1 КУпАП.

Згідно з положеннями ч.4 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.ч.2, 3 вказаної статті постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, в оскаржуваній постанові наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на здвоєні осі.

Що стосується інформації щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.

Разом з тим, позивача було належним чином завчасно повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення рекомендованим листом, який було отримано особисто 03.04.2024 року, в той час як розгляд справи було призначено на 15.04.2024 року. Проте, позивач на розгляд справи не з`явився, жодних пояснень чи заперечень не надав.

Таким чином, оскаржувана постанова у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи правильно встановив обставини справи, що мають значення для справи, з додержанням норм матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв