Справа № 487/5128/24
Суддя: Афоніна С. М.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №487/5128/24
Провадження №2-а/487/52/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Афоніної С. М., за участю секретаря судового засідання Беспалько А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

17.06.2024 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить скасувати постанову серії ПС №002928 від 10.06.2024.

Свої вимоги мотивував тим, що він є директором ТОВ «Трансагрокомпані», яке надає послуги з вантажних перевезень. У користуванні підприємства знаходяться вантажівки на яких здійснюються перевезення. 30.04.2024р. водій підприємства віз насіння кукурудзи з Харківської області в Одеську. Під час руху, о 23:40 год. вантажівку зупинили працівники «Укртрансбезпеки» та попросили пред`явити документи на перевезення. Він пред`явив всі документи на поїздку. Не виявивши жодних порушень при перевірці документів інспектори почали пошук інших порушень. Далі інспектор дав йому вказівку їхати з ними на пункт вагового контролю, який знаходиться на відстані 12 кілометрів у інший бік від напрямку маршруту. Він повідомив, що в автомобілі є проблеми з ключем запалювання, що оголошено повітряну тривогу і що скоро комендантська година. Просив дати можливість усунути несправність і після цього їхати. Наголосив, що не відмовляєтьсь пройти габаритно-ваговий контроль. Однак працівники «Укртрансбезпеки» розцінили це як відмову пройти габаритно-ваговий контроль і склали протокол про адміністративне правопорушення за ст.188- 57 КУпАП. Крім того, працівники заблокували вантажівку і він цілу ніч провів надворі у вантажівці. Зранку автомобіль зважили і він поїхав далі по маршруту. Тобто фактично він все ж таки пройшов габаритно-ваговий контроль. Отже він не відмовлявся проходити габаритно-ваговий контроль, а навпаки погоджувався. Проте, просив дати можливість усунути несправність, а також вимоги працівників «Укртрансбезпеки» здійснювались у незаконний спосіб в час оголошеної повітряної тривоги і за декілька хвилин до початку комендантської години. Проте, працівники «Укртрансбезпеки» склали протокол про адміністративне правопорушення № 0002802 від 30.04.2024, а саме що 30.04.2024 о 23:40 год. на а/д М-28 (км 15 км+300м) водій т/з ОСОБА_2 , Renault д.н.з. НОМЕР_1 з н/пр ПП д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив адміністративне правопорушення, а саме не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягає у відмові від проходження габаритно-вагового контролю в зоні дії габаритно-вагавого конторолю на а/д М-15 (км 12+125), чим порушив вимоги ст. 188-57 КУпАП. При цьому наголошує, що на місці зупинки його не було.

Постанова серії ПС №002928 від 10.06.2024, складено начальником відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Романенком В.В. відносно ОСОБА_1 керівника юридичної особи ТОВ «Трансагрокомпані», в якій зазначається, що 30.04.2024 о 23:40 год. на а/д М-28 Одеса-Южний (км. 15+300) у с. Ліски водій ОСОБА_2 здійснював вантажні перевезення на т/з Renault д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Трансагрокомпані» з причепом ПП д.н.з. НОМЕР_2 та відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагавого конторолю. Відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 51 000,00 грн.

На думку позивача, вказана постанова є протиправною, прийнятою безпідставно та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 24.06.2024 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.08.2024 до суду надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідно до відзиву, представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити.

Представник відповідача зазначає, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене частиною третьою статті 132-1 КУпАП відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, або належний користувач, при цьому, така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в двох випадках зазначених вище. Матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про іншого належного, окрім позивача, користувача належних останньому транспортних засобів. Відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09. 2021 № 512, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.10.2021 за № 1286/36908 (зі змінами) (далі - Інструкція) справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розділом III Інструкції передбачено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, Голова Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступник або керівник територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступник приймає рішення у справі, яке оформлюється постановою про накладення адміністративного стягнення (додаток 2). Зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, оформляється відповідно до вимог, встановлених у додатку 2 передбаченого Інструкцією. Наказом Міністерства інфраструктури України № 590 від 09.08.2022 затверджений Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2022р. за № 1053/38389). Згідно п.5 розділу ІІ Порядку № 590, портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами. Зазначає, що фіксація порушення здійснювалася на портативний відео реєстратор.

Так, 30.04.2024 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення № 000018 від 24.04.2024. 30.04.2024 на а/д М-28 (Одеса-Южний) 15 км + 300 м головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області ОСОБА_3 було зупинено вантажний автомобіль у складі спеціального вантажного сідлового тягача та напівпричепа, водій ОСОБА_2 . Під час перевірки та візуального огляду транспортного засобу було встановлено імовірне перевантаження транспортного засобу за візуальною ознакою, а саме: просідання вузлів підвіски транспортного засобу. У зв`язку з чим, водію ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до пункту габаритно-вагового контролю, що розташований за адресою автомобільна дорога М-15 Одеса-Рені 12км+125м, для зважування транспортного засобу, про що складено рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу, копію якого водій отримав та проставив власний підпис. Так, позивач зазначає, що посадові особи Укртрансбезпеки запропонували прослідувати водію до пункту ГВК, який знаходиться у іншому боці від напрямку маршруту. Проте такі твердження позивача не відповідають дійсності з огляду на наступне, в матеріалах справи наявна копія товарно-транспортної накладної, згідно відомостей якої транспортний засіб позивача рухався за маршрутом: Харківська область, Кравцівка - Одеська область, м. Ізмаїл. Тобто, посадові особи Укртрансбезпеки запропонували водію прослідувати до пункту ГВК по шляху слідування, без необхідності відхилятись від поставленого маршруту. Водій транспортного засобу ОСОБА_2 спочатку погодився прослідувати до пункту ГВК, а в подальшому відмовився прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю, який розташований на а/д М-15 Одеса-Рені 12 км+125 м, нібито у зв`язку з несправністю запалювання, про що було складено акт № 017441 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю та щодо водія складено протокол про адміністративне правопорушення № 0002802 за порушення, передбачене статтею 188-57 КУпАП, також, посадовими особами Укртрансбезпеки було заблоковано транспортний засіб, про що складено відповідний акт про блокування. В подальшому було зафіксовано на бодікамеру факт справності ТЗ, що свідчить про введення водієм в оману посадових осіб Укртрансбезпеки, оскільки водій об 05:01 01.05.2024 прослідував до пункту ГВК на а/д М-15, де в подальшому і відбулось перевантаження вантажу на інший ТЗ та зважування. Крім того, пояснення до складених матеріалів, в частині зазначення інформації щодо несправності ТЗ, водій транспортного засобу заповнював під диктовку "директора ОСОБА_4 ", що зафіксовано на відео.

Щодо посилання позивача на відомості талону про зважування повідомляємо наступне.

Так, позивач зазначає, що водій транспортного засобу не відмовлявся від проходження ГВК та 01.05.2024 пройшов відповідне зважування. Проте такі твердження позивача є намаганням ввести суд в оману з огляду на наступну хронологію подій. Як вже зазначалось раніше, 30.04.2024 водій ОСОБА_2 відмовився від проходження габаритно-вагового контролю, про що було складено акт № 017441 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю та щодо водія складено протокол про адміністративне правопорушення № 0002802 за порушення, передбачене статтею 188-57 КУпАП, також, посадовими особами Укртрансбезпеки 30.04.2024 о 23:55 год. було заблоковано транспортний засіб, про що складено відповідний акт про блокування. В подальшому водій прослідував до пункту ГВК де відбулося зважування ТЗ позивача, яке відбулось вже після усунення перенавантаження 01.05.2024 об 15:35, а на момент проведення рейдової перевірки та зупинення транспортного засобу 30.04.2024 об 23:55 - водій транспортного засобу рухався з явними ознаками перевантаження (просідання вузлів підвіски ТЗ) та відмовився пройти зважування.

Представник відповідача також просила поновити строк на подачу відзиву та прийняття його до розгляду в зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану.

26.08.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив. В якій позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначивши, що водій ОСОБА_2 не відмовлявся їхати з посадовими особами Укртрансбезпеки до пункту габаритно-вагового контролю, мали місце лише тимчасові несправності ТЗ, які не можуть вважатися відмовою. Також акт про відмові водія від проходження ГВК було складено поза зоною габаритно-вагового контролю, а тому даний акт не є допустимим та належним доказом на підтвердження факту відмови водія від проходження габаритно-вагового контролю. Зазначає, що не міг примусити водія виконувати роботу під час оголошення повітряної тривоги, оскільки такі дії становили явну небезпеку здоров`ю водія. Працівники заблокували рух вантажівки і водій всю ніч провів у вантажівці. Наступного дня він приїхав на місцезнаходження ТЗ, після чого ТЗ зважили і водій поїхав далі по маршруту. Тому фактично водій пройшов зважування, про що свідчить чек від 01.05.2024, тому в комплексі ці події взагалі не можна вважати відмовою від проходження габаритно-вагового контролю. В постанові відсутні будь-які докази ймовірного правопорушення, а тому постанова винесена без жодних допустимих доказів. В постанові також відсутні посилання на норми закону, які він начебто порушив. Крім того, до відповіді на відзив позивачем було долучено Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.07.2024 №504/2041/24, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у вигляді пройти габаритно-ваговий контроль.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, приходить до наступного.

Згідно оскаржуваної постанови ПС №002928 від 10.06.2023 року, 30.04.2024 о 23:40 год. на а/д М-28 Одеса-Южний (км. 15+300) у с. Ліски водій ОСОБА_2 здійснював вантажні перевезення на т/з Renault д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Трансагрокомпані» з причепом ПП д.н.з. НОМЕР_2 та відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагавого конторолю, за що ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 51 000,00 гривень.

Частина 3 ст. 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення або відмову від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю.

Так, дійсно ст.14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене частиною третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Однак суд звертає увагу на те, що обов`язковою умовою вищевказаного суб`єктного складу осіб які притягуються до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 132-1 КУпАП, є те що таке правопорушення має бути зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах).

У даному випадку правопорушення було зафіксовано не в автоматичному режимі, чи за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а безпосередньо посадовими особами Укртрансбезпеки шляхом складання відповідного акту, яким було встановлено винну особу (водія ТЗ).

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 30.04.2024 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення № 000018 від 24.04.2024. Так, 30.04.2024 на а/д М-28 (Одеса-Южний) 15 км + 300 м головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області ОСОБА_3 було зупинено вантажний автомобіль у складі спеціального вантажного сідлового тягача та напівпричепа, водій ОСОБА_2 .. Під час перевірки та візуального огляду транспортного засобу було встановлено імовірне перевантаження транспортного засобу за візуальною ознакою, а саме: просідання вузлів підвіски транспортного засобу. У зв`язку з чим, водію ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до пункту габаритно-вагового контролю, що розташований за адресою автомобільна дорога М-15 Одеса-Рені 12км+125м, для зважування транспортного засобу, про що складено рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу, копію якого водій отримав та проставив власний підпис. Посадовими особами складено акт №017441 від 30.04.2024 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.

З цього приводу варто зазначити, що відповідно до пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 року №1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за №215/24992, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2) складається посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879.

За визначенням підпункту 6 пункту 2 цього Порядку місце здійснення габаритно-вагового контролю спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Крім того , згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», зона габаритно-вагового контролю - облаштована відповідними дорожніми знаками ділянка автомобільної дороги, на якій розташовані автоматичні, стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю.

Зона габаритно-вагового контролю позначається дорожніми знаками 5.96.1 Зона габаритно-вагового контролю і 5.96.2 Кінець зони габаритно-вагового контролю. Позначають початок і кінець спеціально обладнаних вздовж автомобільних доріг загального користування майданчиків, призначених для проходження габаритно-вагового контролю вантажних автомобілів на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Тому, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю складається посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю виключно в зоні габаритно-вагового контролю.

На слушність таких висновків також свідчить затверджена додатком 2 до Порядку №1007/1207 форма Акту про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, з пункту 1 якого вбачається, що він складається на місті проведення габаритно-вагового контролю.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на позивача як на власника ТЗ накладено штраф за відмову від проходження габаритно-вагового контролю водієм ТЗ, відповідно до статті 14-3 КУпАП.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів того, що обставини події які викладені у оскаржуваній постанові відбувалися в зоні габаритно вагового контролю.

Супроводження транспортного засобу здійснюється згідно з розділом 3 Правил дорожнього руху спеціалізованими автомобілями Укртрансбезпеки, які мають спеціальні кольорографічні схеми, розпізнавальні знаки і написи, а також обладнані спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями (пункт 8 Порядку №513).

За приписам пункту 14 Порядку №513 посадова особа складає акт про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу згідно з додатком 2 шляхом установлення на колесо транспортного засобу блокуючого номерного пристрою (блокіратора) у випадку відмови водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, виконати рішення про супроводження транспортного засобу.

За такого правого регулювання, відмова водія ТЗ на вимогу посадових осіб Укртрансбезпеки прослідувати до стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю не є відмовою від проходження габаритно-вагового контролю, а є відмовою виконати рішення про супроводження транспортного засобу.

Зазначене фактично визнається і відповідачем, адже, як вбачається з матеріалів справи, згадана відмова водія була кваліфікована посадовими особами Укртрансбезпеки як порушенням статті 188-57 КУпАП (невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань), за що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення №0002802 від 30.04.2024.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з цим, згідно із ч.ч. 1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами

Відтак, відповідачем не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності винесеної інспектором поліції постанови.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, а тому скасовує оскаржувану постанову як неправомірну, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 72 - 77, 90, 121, 139, 243-244, 246, 254, 258, 268, 278, 279, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС №002928 від 10.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 132-1 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС №002928 від 10.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 132-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Відповідач: Державна служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, 9, Код )

Суддя: С. М. Афоніна