Справа № 240/63/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/63/24

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним, починаючи з 16.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що її батько зник безвісти 16.02.2023 під час штурмових дій з боку збройних сил російської федерації в районі АДРЕСА_1 , що дає їй право на отримання його грошового забезпечення, оскільки вона проживала разом з ним. Вважає, що відповідач незаконно відмовляє їй у такій виплаті.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі й призначено останню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти її доводів та вимог заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження факту проживання разом з батьком.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.07.2010 є донькою ОСОБА_2 .

Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) про безвісти зниклого від 18.02.2023 №4/216/1 позивача сповіщено про те, що її батько, старший солдат ОСОБА_2 , зник безвісти 16.02.2023 під час штурмових дій з боку збройних сил російської федерації в районі н.п. Дубово-Василівка Донецької області, захищаючи волю та незалежність України.

Позивачем подано заяву про здійснення їй виплати грошового забезпечення, належного її батьку, який зник безвісти під час захисту Вітчизни.

У відповідь на таку заяву відповідачем був направлений позивачу лист від 19.08.2023 № 12417, яким їй роз`яснено, що наразі відсутні достатні підстави для прийняття командиром військової частини рішення щодо виплати їй грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII за військовослужбовцями … безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

На виконання абзацу першого частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII Кабінетом Міністрів України 30.11.2016 прийнята постанова № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх".

Пунктом 1 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок № 884), визначений механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня … зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира … військової частини …

До заяви додаються:

копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);

копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 884 командир … військової частини … розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир … військової частини … приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Пунктом 6 Порядку № 884 визначено, що виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів … військових частин … членам сімей:

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до … визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Згідно з пунктом 7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним),

або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку),

а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що по-перше, у разі зникнення безвісти військовослужбовця право на отримання грошового забезпечення мають за відсутності дружини повнолітні діти, які проживали разом з військовослужбовцем; по-друге, відповідно до пункту 5 Порядку № 884 командир … військової частини … розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

За наслідками судового розгляду встановлено, що документи, подані позивачем, визнані недостатніми для прийняття рішення щодо виплати їй грошового забезпечення.

Так, у листі від 19.08.2023 № 12417 т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 вказано, що з метою підтвердження факту проживання ОСОБА_1 як повнолітньої дитини разом із батьком - ОСОБА_2 , надано акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.08.2023 № 161 з відтиском гербової печатки виконавчого комітету Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, зі змісту якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає позивач (без реєстрації) та її батько - ОСОБА_2 , який згідно з його паспортними даними зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3 .

Вказаний акт, за твердженням відповідача, не є належним та допустимим документом, який підтверджує факт проживання позивача з батьком - ОСОБА_2 , як того вимагає п. 7 Порядку № 884, з огляду на таке.

По-перше, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї не містить відомостей про комісію, уповноважену на проведення обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. В акті не зазначені посади осіб, які входять до складу комісії, та реквізити рішення (номер та дата), яким цих осіб уповноважено на проведення обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Також відсутні відомості про голову цієї комісії.

По-друге, в акті не зазначені анкетні дані сусідів (ім`я, по батькові, дати народження (щодо їх цивільної дієздатності), адреси проживання), які своїми підписами підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

По-третє, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.08.2023 № 161 за своїм змістом суперечить наданому позивачем раніше аналогічному акту від 11.04.2023 № 58. Так, в акті від 03.08.2023 № 161 зазначено, що за вищевказаною адресою проживає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Натомість, в акті від 11.04.2023 № 58 вказано, що у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , позивач проживала до жовтня 2022 року. Наявність таких суперечностей унеможливлює прийняття законного рішення щодо виплати позивачу грошового забезпечення.

Суд не погоджується з аргументами відповідача, що наведені ним у листі від 19.08.2023 твердження могли би бути визнані законними підставами для прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення.

Так, з приводу недоліків складання акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, то позивач не може нести відповідальність за форму такого акту, оскільки не є суб`єктом його видання. І, як слушно зазначає позивач, відповідач не посилається на жодні нормативно-правові положення, які би встановлювали єдині вимоги до такого акту і яким би суперечив безпосередньо наданий ОСОБА_1 акт. Тим більше, відповідачем не наведено жодних обставин, які б вказували на наявність підстав ставити під сумнів інформацію, зазначену в актах обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Процедурна вимога щодо надання такого документу була виконана позивачем.

Що стосується нібито існуючої суперечності стосовно строку проживання ОСОБА_1 разом з батьком до жовтня 2022 року, то така суперечність є надуманою, оскільки відповідач не спростував твердження позивача стосовно того, що ОСОБА_2 був мобілізований у цей період і відбув для проходження військової служби, а відтак зазначення в акті від 11.04.2023 № 58 про факт проживання позивача разом з батьком саме до жовтня 2022 року відповідає об`єктивній дійсності та вимогам Порядку № 884.

Одночасно суд враховує, що за результатами розгляду заяви про виплату грошового забезпечення військова частина чи установа, в якій проходив службу військовослужбовець, повинна прийняти рішення щодо виплати грошового забезпечення.

Відповідач рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення, як це передбачено Порядком № 884, не прийняв, обмежившись листом з формулюванням про те, що наразі відсутні підстави для прийняття рішення щодо виплати грошового забезпечення.

Адміністративні суди створені та діють з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин (стаття 125 Конституції України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (частини 1 та 2 статті 17 КАС України).

Будь-яке управлінське рішення стосовно особи, ухвалене суб`єктом владних повноважень, незалежно від способу прийняття, рівня і місця органу у відповідній системі, правових підстав, мотивів, способу та форм ухвалення підлягає судовому контролю.

Прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення відповідно до нормативно-правового регулювання спірних відносин віднесено до дискреційних повноважень відповідача.

Зважаючи на те, що розгляд заяви позивача не відбувся у порядку, визначеному законодавством, суд не може підміняти собою відповідача у питанні розгляду такої заяви та прийнятті відповідного рішення, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягала у нерозгляді заяви позивача про виплату грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_2 , неприйнятті рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення та зобов`язанні відповідача розглянути заяву позивача про виплату грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_2 з урахуванням наведених у цьому судовому рішенні висновків, за результатами розгляду якої прийняти рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, та повідомити позивача про прийняте рішення в письмовій формі.

Зважаючи на висновок про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242 - 246, 247, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення її безвісти зниклого батька ОСОБА_2 , неприйнятті рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення її безвісти зниклого батька ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, за результатами розгляду якої прийняти рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, та повідомити заявницю про прийняте рішення в письмовій формі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко