Справа № 461/7785/24
Суддя: Павлюк О. В.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7785/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючої судді Павлюк О. В.,

за участі секретаря судового засідання Гнаткович В. С.,

представниці позивача Горбонос І. К.,

відповідача Агішев Фаррух (у режимі відеоконференції),

представника відповідача Галишина А. В. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (адреса: 790007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса тимчасового проживання: АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_2 , у якому просить затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців.

В обґрунтування позову покликається на те, що 24.09.2024 року о 15.15 год. відповідно до протоколу про адміністративне затримання № МЛВ 000095 за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Дрогобицького відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, а саме ухилявся від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, не виконав рішення про примусове повернення.

Відповідач перевищив дозволений строк перебування більш як на 30 днів та не виконав попереднє рішення про примусове повернення від 14.11.2019 року.

Згідно з рішенням про примусове повернення, іноземець прибув на територію України 18.07.2019 через ПП «Виступовичі» і до цього часу межі території України не покидав.

Рішення про примусове повернення іноземець не виконав, та не оскаржував до суду.

Відповідач перевищив дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.

Натомість відповідач ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального статусу перебування на території України, посвідку на проживання не оформляв, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не зверталася, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Відповідач, нелегально перебуваючи на території України з 2019 року, не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування. Відтак, існує ризик втечі відповідача та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України.

24.09.2024 Дрогобицьким відділом ГУ ДМС у Львівській області прийнято рішення про видворення відповідача на підставі невиконаного попереднього рішення про примусове повернення від 14.11.2019 згідно ст. 30 Закону № 3773- VI.

Ухвалою від 25 вересня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив таку до розгляду.

Представниця позивача ОСОБА_3 позов підтримала з підстав, наведених у ньому, просила такий задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , які брали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти позову заперечили.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № МЛВ 000095 від 24.09.2024 за ч. 2 ст. 203 КУпАП, працівниками Дрогобицького відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, а саме ухилявся від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, не виконав рішення про примусове повернення (а. с. 10-11).

Згідно з рішенням про примусове повернення, іноземець прибув на територію України 18.07.2019 через ПП «Виступовичі» і до цього часу межі території України не покидав (а. с. 16).

Рішення про примусове повернення іноземець не виконав, та не оскаржував до суду.

Відповідач перевищив дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.

Натомість відповідач ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального статусу перебування на території України, посвідку на проживання не оформляв, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не зверталася, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Відповідач, нелегально перебуваючи на території України з 2019 року, не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування. Відтак, існує ризик втечі відповідача та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України.

24.09.2024 Дрогобицький відділ ГУ ДМС у Львівській області прийняв рішення про видворення відповідача на підставі невиконаного попереднього рішення про примусове повернення від 14.11.2019 згідно ст. 30 Закону № 3773- VI (а. с. 15).

Дії Відповідача порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, Відповідач перебуває на території України без будь-яких документів для іноземця (посвідка, дозвіл на імміграцію, довідка про звернення за захистом тощо), що дають право законно перебувати на території України, не працює. Документи, що посвідчують особу у іноземця відсутні. Таким чином, громадянин ОСОБА_2 перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищив дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.

Відповідач ухилився від виїзду з України, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Відповідно до п. п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773- VI).

У частині 3 статті 3 розділу І Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону № 3773- VI іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону №3773- VI паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

У частині 1 статті 15 Закону № 3773-УІ наведений перелік документів, за якими здійснюється в`їзд в Україну та виїзд з України іноземцями та особами без громадянства. Основними такими документами є паспортний документ за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України, відповідні посвідки на постійне або тимчасове проживання, посвідченням особи без громадянства для виїзду за кордон, проїзний документом для виїзду за кордон тощо.

Згідно з п. 27 ч.1 ст.1 Закону № 3773-УІ пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

Крім того, абз. 2 ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-УІ визначено, що у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до Конституції України, а саме ст. 26 - іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України; ст. 33 - кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом; ст. 68 - кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У Конституції України та Законі №3773- VI вказано, що здійснення іноземцями своїх прав і свобод не повинно завдавати шкоди національним інтересам України, правам, свободам і законним інтересам її громадян та інших осіб, які проживають в Україні.

Іноземці зобов`язані поважати та додержуватися Конституції і законів України, шанувати традиції та звичаї народу України.

Іноземці зобов`язані підтверджувати законність свого перебування на території України. Законність перебування іноземця на території України, підтверджується, у тому числі наданим візою дозволом в межах строку дії візи; посвідкою на тимчасове чи постійне проживання; довідкою про звернення за захистом в Україні; дозволом на імміграцію тощо. Недотримання правил законного перебування іноземця або особи без громадянства на території України є прямим наслідком для визнання цих осіб нелегальними мігрантами та вжиття заходів щодо їх притягнення до адміністративної відповідальності з подальшим прийняття органом міграційної служби рішення про їх затримання з поміщенням в ПТПІ та подальшим примусовим видворенням.

У частині 1 ст. 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону № 3773- VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Процедура ідентифікації особи іноземця - нелегального мігранта здійснюється не заради самої ідентифікації, а з чіткою правовою метою подальшого видворення за межі території України на підставі документів, які дають право особі перетнути легально кордон України в напрямку виїзду. Організація процедури видворення включає в себе в тому числі ряд заходів з оформлення проїзних документів, пошуку шляхів сполучення з іншими країнами, транспортні витрати тощо.

Відповідно до ч.11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Беручи до уваги той факт, що відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності на території України та проживав без документів та дозволів на право перебування на території держави Україна, не виконав рішення про примусове повернення, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, своїми діями грубо порушив вимоги ст. ст. 9, 16, 23, 26 Закону №3773, позивач відносно відповідача прийняв рішення про примусове видворення, що дає обґрунтовані підстави для прийняття рішення про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення подальшого примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на шість місяців.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 241-251, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (адреса: 790007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) до громадянина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса тимчасового проживання: АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, - задовольнити.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса тимчасового проживання: АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга ПАВЛЮК