Справа № 380/15554/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

26 вересня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Львові заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування наказів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач-2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-3, в/ч НОМЕР_1 ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати дії ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо проведення 18.06.2024 медичного огляду ОСОБА_1 неправомірними та визнати протиправною та скасувати довідку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 №143/2321 від 18.06.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби;

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо взяття на військовий облік та призову ОСОБА_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України під час проведення загальної мобілізації неправомірними та визнати протиправним та скасувати наказ № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.06.2024 в частині мобілізації ОСОБА_1 ;

- визнати дії в/ч НОМЕР_1 щодо призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 неправомірними та визнати протиправним та скасувати наказ №175 від 20.06.2024 командира в/ч НОМЕР_1 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою.

Ухвалою від 26.07.2024 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 05.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Представником позивача 24.09.2024 (вх.№71340) подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони в/ч НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо переміщення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили рішення суду у справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у зв`язку із незаконною мобілізацією виникла необхідність подання заяви про забезпечення позову з врахуванням обставин, що відносно позивача може бути прийнято рішення про переміщення на нове місце військової служби до іншої частини, оскільки позивач станом на сьогодні знаходиться у в/ч НОМЕР_1 (навчальний центр імені князя Ярослава, що знаходиться у Чернігівській області, смт. Десна), де проходить військову підготовку, в тому числі переміщення в зону бойових дій, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову та вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, відповідно до якого позов може бути забезпечено шляхом:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу, що спірний наказ відсутній в матеріалах справи, а позивач просить витребувати спірний наказ у відповідача як вбачається зі змісту позовних вимог, оскільки зі змістом наказу він не ознайомлений та копія такого йому не надавалась.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді такої заяви покладається виключно на заявника.

Предметом даного позову є незаконна, на думку позивача, мобілізація шляхом оскарження довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.06.2024 №143/2321 про визнання позивача придатним до військової служби; наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо мобілізації ОСОБА_1 від 18.06.2024 та наказу командира в/ч НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини від 20.06.2024 №175.

Натомість у заяві про забезпечення позову, позивач просить суд заборонити в/ч НОМЕР_1 вчиняти будь-які дії щодо переміщення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини.

Тобто, спір стосується правомірності мобілізації позивача, а заява про забезпечення позову стосується проходження позивачем як військовослужбовцем військової служби в період дії воєнного стану.

Суд звертає увагу, що спосіб забезпечення позову, про який просить позивач, є неспівмірним з позовними вимогами.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Таким чином, виходячи з аналізу викладених обставин, втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень у цьому випадку виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених частиною другою статті 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про забезпечення позову, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.П. Хома