Справа № 120/18046/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 вересня 2024 р. Справа № 120/18046/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №120/18046/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 11.06.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

16.09.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача - адвоката Закопайло В.С. надійшла заява в порядку статті 252 КАС України про ухвалення додаткового рішення у справі 120/18046/23 в частині, що стосується способу виконання судового рішення.

Подана заява мотивована тим, що своїм рішенням від 11.06.2024 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 01.12.1983 по 28.10.1986 та з 04.11.1986 по 03.05.1988 у кратному (пільговому) обчисленні (один рік роботи за один рік і шість місяців), а також зарахувати до її страхового стажу періоди провадження підприємницької діяльності з 09.08.2001 по 31.08.2001, з 01.12.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2011 та здійснити з 01.09.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вищезазначених періодів та з урахуванням уже виплачених сум.

Однак, заявник вважає, що на її думку судом неналежно вирішено питання щодо визначення способу виконання цього рішення, а саме не вказано в резолютивній частині судового рішення кількісного вираження (років, місяців, днів) конкретних періодів провадження підприємницької діяльності позивача з 09.08.2001 по 31.08.2001, з 01.12.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2011, який зобов`язаний зарахувати до страхового стажу відповідач, що дає змогу останньому на власний розсуд трактувати та виконувати це рішення.

Ухвалою суду від 19.09.2024 подана заява про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Будь-яких заяв від сторін, що стосуються розгляду поставленого питання до суду не надходило.

Розглянувши в письмовому провадженні дане процесуальне питання щодо ухвалення додаткового рішення, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 9901/118/19 зазначено, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Отже, стаття 252 КАС України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення (постанови чи ухвали) з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові чи ухвалі.

Як убачається зі змісту поданої представником позивача заяви, остання вважає, що судом при ухвалені рішення від 11.06.2024 не визначено способу його виконання, а саме не вказане кількісне вираження (років, місяців, днів) періодів, що підлягали зарахуванню позивачу до страхового стажу.

Однак суд вважає вказані доводи представника позивача безпідставними з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що позивач у своїх позовних вимогах просила суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправною, що полягає у відмові ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії за віком із застосуванням кратного обчислення як один рік роботи за один рік і шість місяців при зарахуванні відповідних періодів її роботи з 01.12.1983 року по 28.10.1986 року на посадах транспортної робочої та диспетчера в «Спеціалізованому будівельному управлінні №1 тресту «Ноядрьскнафтоспецбуд», з 04.11.1986 року по 03.05.1988 року на посадах касира та розпорядника робіт в Нафтогазодобуваючому управлінні «Заполярнафта» ВО «Ноябрьскнафтогаз» з врахуванням заробітної плати відповідно до архівної довідки про заробітну плату за №01/5-23/26586 від 14.11.2011 року та з зарахуванням до страхового стажу періоди провадження підприємницької діяльності з 09.08.2001р. по 31.08.2001р., з 01.09.2001р. по 30.11.2001 р., з 01.12.2001р. по 31.12.2003р., з 01.01.2004р. по 31.03.2011р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з 29.10.2021 із застосуванням кратного обчислення як один рік роботи за один рік і шість місяців при зарахуванні відповідних періодів її роботи з 01.12.1983 року по 28.10.1986 року на посадах транспортної робочої та диспетчера в «Спеціалізованому будівельному управлінні №1 тресту «Ноядрьскнафтоспецбуд», з 04.11.1986 року по 03.05.1988 року на посадах касира та розпорядника робіт в Нафтогазодобуваючому управлінні «Заполярнафта» ВО «Ноябрьскнафтогаз» з врахуванням заробітної плати відповідно до архівної довідки про заробітну плату за №01/5-23/26586 від 14.11.2011 року та з зарахуванням до страхового стажу періоди провадження підприємницької діяльності з 09.08.2001р. по 31.08.2001р., з 01.09.2001р. по 30.11.2001 р., з 01.12.2001р. по 31.12.2003р., з 01.01.2004р. по 31.03.2011р.;

Натомість, за результатами розгляду цієї справи рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. А саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.09.2023 перерахунку пенсії із зарахуванням до її страхового стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 01.12.1983 по 28.10.1986, з 04.11.1986 по 03.05.1988 у кратному (пільговому) обчисленні та зарахуванням до її страхового стажу періоди провадження підприємницької діяльності з 09.08.2001 по 31.08.2001, з 01.12.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2011;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 01.12.1983 по 28.10.1986 та з 04.11.1986 по 03.05.1988 у кратному (пільговому) обчисленні (один рік роботи за один рік і шість місяців), а також зарахувати до її страхового стажу періоди провадження підприємницької діяльності з 09.08.2001 по 31.08.2001, з 01.12.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2011 та здійснити з 01.09.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вищезазначених періодів та з урахуванням уже виплачених сум;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Таким чином ухвалюючи дане рішення про часткове задоволення позовних вимог судом вирішено як питання про право ОСОБА_1 (констатовано факт протиправних дій суб`єкта владних повноважень та вказано на право позивача на врахування наявного страхового стажу) так і визначено спосіб виконання судового рішення в його зобов`язальній частині (вказано які саме дії необхідно вчинити відповідачу).

Тим більше, суд наголошує на тому, що заявлені позовні вимоги задоволені частково у визначений судом спосіб, про що власне і зазначено як в мотивувальній так і в резолютивній частині судового рішення від 11.06.2024. Тобто, в тій частині заявлених позивачем позовних вимог, які не відображені в резолютивній частині судового рішення, в позові було відмовлено.

Із цього слідує, що усі заявлені позивачем позовні вимоги були вирішені судом, а тому жодної неповноти судового рішення в даному випадку не вбачається.

Щодо посилання заявника на те, що судом в резолютивній частині рішення не вказано кількісного вираження (років, місяців, днів) конкретних періодів трудової діяльності позивача, то необхідно врахувати, що, по перше, така вимога не була відображена безпосередньо у самій прохальній частині позовної заяви (власне щодо кількісного вираження періоду), а відтак в суду не виникало необхідності відображати таку умову в резолютивній частині судового рішення; а по друге, питання обрахунку страхового стажу згідно імперативних приписів ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, належить до безпосередніх повноважень територіальних органів Пенсійного фонду, а не суду. У зв`язку з цим, оскільки компетенція щодо кількісного вираження страхового стажу (його обрахунку в роках, місяцях, днях) належить пенсійним органам, тому суд не мав як визначеної законом можливості так і прямого обов`язку зазначати такі відомості у резолютивній частині свого рішення.

Фактично своєю заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача веде мову про зміну уже прийнятого судового рішення щодо тих питань, які виходять за рамки повноважень суду та є предметом можливого наступного виконання цього рішення.

Натомість, якщо позивач не погоджуються із прийнятим судовим рішенням в частині, яка стосується відмови в позові, вона вправі оскаржити таке рішенні до суду апеляційної інстанції та ставити питання про його перегляд у відповідній частині, а не застосовувати щодо цього процесуальний інститут додаткового рішення.

Отже, враховуючи викладене, суд не погоджується із доводами заявника про те, що при ухваленні судового рішення судом не визначено способу його виконання.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність передбачених частиною першою статті 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Як зазначено у частині 4 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 252, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович