Справа № 480/8024/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2024 року Справа № 480/8024/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду у м. Суми адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), і просить суд визнати протиправними і скасувати постанови від 29.08.2024 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сторчак Анжели Сергіївни про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №75921751, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №75921751.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем прийнято постанови від 29.08.2024 про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №75921751, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження за виконавчим провадженням №75921751, які позивач вважає такими, які підлягають скасуванню у зв`язку із тим, що відповідачем помилково застосовано ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», а не п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що оскаржувані постанови винесенні в рамках чинного законодавства.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України, та призначено справу до судового розгляду на 25.09.2024. Відмовлено у залученні до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 .
Крім того, оскільки відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є структурним підрозділом та підпорядковується Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, із врахуванням вимог ст. 287 КАС України, щодо суб`єктного складу сторін, суд на підставі ст. 48 КАС України залучено до участі у справі у якості співвідповідача - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивачем було подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий Сумським окружним адміністративним судом 10.07.2023 по справі №480/2910/22, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №75921751 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно у зв`язку із звільненням з військової служби.
Не погодившись з винесеними постановами про стягнення виконавчих витрат та суми виконавчого збору, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що виконавцем було 29.08.2024 відкрито виконавче провадження з одночасним зазначенням стягнення з боржника суми виконавчого збору, а також одночасно окремо було винесено постанову про стягнення з боржника суми виконавчого збору.
Таким чином суд зазначає, що постанову про стягнення з боржника суми виконавчого збору прийнято державним виконавцем на виконання вимог ч. 3-4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".
Стосовно посилання позивача на норми ч. 5 п. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 п. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Доказів того, що виконання судового рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" позивачем не надано, в матеріалах справи відсутнє.
Доказів того, що стягувач по виконавчому провадженні за рішенням суду звернувся до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки та порядку, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду, матеріалами справи не підтверджується. Слід зазначити, що із заявою про примусове виконання судового рішення стягував звернувся саме до відповідного органу ДВС, а не до казначейської служби, на даний час триває виконавче провадження.
При цьому, суд відхиляє доводи позивача, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору під час примусового виконання рішень немайнового характеру є вжиття державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення, оскільки ч. 4 ст. 27 покладено на державного виконавця обов`язок прийняти постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.
Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19.
Стосовно винесення відповідачем постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, суд зазначає, що у відповідності до п.п. 1-2 розділу 6 «Фінансування виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, передбачено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону, а витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Крім того, передбачено, що виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Таким чином відповідачем правомірно було винесено постанову із визначенням мінімальних витрат виконавчого провадження, сума яких позивачем не оспорюється.
Враховуючи зазначене у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо скасування зазначеної постанови.
На підставі наведеного, суд зазначає, що постанови від 29.08.2024 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження винесені відповідачем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому підстави для її скасування відсутні.
Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 29.08.2024 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сторчак Анжели Сергіївни про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №75921751, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №75921751 відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета