Справа № 120/18879/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

25 вересня 2024 р. Справа № 120/18879/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі- відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.11.2023 № 39 щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди проходження військової служби та перевести з 08.09.2023 позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п.п 10, 12 Закону України Про державну службу від 07.09.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2023 №10-38/50-23, №09-44/97-23 з урахуванням індексації та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Ухвалою від 25.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 01.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строку на подання відзиву на позов.

23.01.2024 та 24.01.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Вказав, що 08.09.2023 року позивач звернулася із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Вказана заява розглядалась Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 08.09.2023 року було здійснено переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також вказав, що при перегляді матеріалів пенсійної справи було встановлено, що у ОСОБА_1 недостатньо стажу на посадах державної служби. З огляду на це, з метою попередження збільшення суми переплати по пенсійним виплатам Головним управлінням було приведено у відповідність до чинного законодавства пенсійну справу позивача та 15.11.2023 року переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Також вказав, що Головним управлінням було надіслано листи до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перегляду рішення про переведення від 08.09.2023 року.

Після розгляду вищезазначеного листа Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатом розгляду заяви від 08.09.2023 року було прийнято рішення від 28.11.2023 року про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Зазначив, що за результатом розгляду документів стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців позивача станом на 01.05.2016 року склав 8 років 9 місяців 22 дні (з 10.07.2007 року по 01.05.2016 року).

Зауважив, що період проходження позивачем військової служби з 26.10.1984 року по 22.03.1993 року не зараховано до стажу державної служби, оскільки ні ст. 46 Закону № 889, ні Порядком не передбачено зарахування проходження військової служби при визначені стажу роботи на посадах державної служби, який дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Таким чином, на думку відповідача, позивач не має необхідної тривалості стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, станом на 01.05.2016р. (на момент набрання чинності Законом № 889), тому норми а ні п.10, а ні п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, не дотримуються.

30.08.2024 ухвалою суду залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, встановлено останньому строк на подачу відзиву на позов та витребувано додаткові докази.

У встановлений судом строк Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області відзив на позовну заяву подано не було, хоча копія ухвали про залучення другого відповідача від 30.08.2024 доставлена до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 02.09.2024, що підтверджується відповідною довідкою.

Відтак, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд доходить висновку, що ухвала від 30.08.2024 вважається врученою відповідачу 02.09.2024 в електронній формі шляхом її направлення на офіційну електронну адресу.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

16.09.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшли витребувані докази.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 (далі - Закон № 1058).

08.09.2023 позивач звернулася із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. До вказаної заяви було долучено трудову книжку, довідку від 07.09.2023 та довідки про заробітну плату від 07.09.2023.

Згідно до довідки від 07.09.2023 №10-38/50-23 вбачається, що стаж державної служби позивача станом на 07.09.2023 складає 24 роки 06 місяців 25 днів.

Як слідує з матеріалів справи, та як самостійно зазначає відповідач, на підставі вказаної заяви по пенсійній справі позивача з 08.09.2023 року було здійснено переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, після переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 14.11.2023 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було направлено лист щодо доопрацювання ЕПС ОСОБА_1 , в якому вказано, що при опрацюванні матеріалів ЕПС ОСОБА_1 , на думку УПФ України у Вінницькій області, безпідставно призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 становить 8 років 9 місяців 22 дні, що є недостатнім. З огляду на що, Головне управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області просило розглянути питання щодо вірності призначення пенсії та приведення у відповідність та внести зміни в рішення про призначення пенсії.

При цьому, 15.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було приведено у відповідність до чинного законодавства пенсійну справу позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, що підтверджується матеріалами справи.

Також з матеріалів справи слідує, що після розгляду листа від 14.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатом розгляду заяви від 08.09.2023 року було прийнято рішення від 28.11.2023 року про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Так, підставою для переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, слугувало те, що за результатом розгляду документів стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 року склав 8 років 9 місяців 22 дні (з 10.07.2007 року по 01.05.2016 року) та вказано, що період проходження позивачем військової служби з 26.10.1984 року по 22.03.1993 року не зараховуються до стажу державної служби, оскільки ні ст. 46 Закону № 889, ні Порядком не передбачено зарахування проходження військової служби при визначені стажу роботи на посадах державної служби, який дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, відповідно до частин 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (тобто, 01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, а з 08.09.2023 її перевели на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Як було встановлено судом вище, 15.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, що підтверджується матеріалами справи.

Також з матеріалів справи слідує, що після розгляду листа від 14.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатом розгляду заяви від 08.09.2023 року було прийнято рішення від 28.11.2023 року про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Підставою для переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, слугувало те, що за результатом розгляду документів стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 року склав 8 років 9 місяців 22 дні (з 10.07.2007 року по 01.05.2016 року) та вказано, що період проходження позивачем військової служби з 26.10.1984 року по 22.03.1993 року не зараховуються до стажу державної служби.

Так, згідно з абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 №2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 3 Порядку № 283 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

Відповідно до записів трудової книжки серії № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 26.10.1984 року по 22.03.1993 року проходила військову службу.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що період проходження позивачем військової служби з 26.10.1984 року по 22.03.1993 року (що в сукупності складає 8 років, 4 місяці, 25 днів) підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді, в результаті чого Верховним Судом зроблено правові висновки про зарахування періоду військової служби до стажу державної служби (постанови від 01.04.2020 у справі № 607/9429/17 та від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19.

Більше того, відповідно до довідки №10-38/52-23 від 07.09.2023, яка видана Головним управлінням статистики у Вінницькій області, видана ОСОБА_1 начальнику відділу збирання та введення даних демографічної статистики про те, що її стаж державної служби станом на 07.09.2023 складає 24 роки 06 місяців 25 днів.

Таким чином, оскільки відповідач вказав, що стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 року позивача склав 8 років 9 місяців 22 дні (з 10.07.2007 року по 01.05.2016 року), а судом зараховано період військової служби з 26.10.1984 року по 22.03.1993 року до стажу державної служби, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно прийнято рішення від 15.11.2023 про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, як було встановлено судом вище, на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.11.2023 щодо перегляду рішення про переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатом розгляду заяви від 08.09.2023 року було прийнято рішення від 28.11.2023 року про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А тому, з метою належного захисту прав позивача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №39 від 28.11.2023.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести позивача з пенсії за віком з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2023 №10-38/50-23, №09-44/97-23 з урахуванням індексації та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII відповідно до ст.37 Закону №3723-XII затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (Постанова №1-3), зокрема:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Так, позивач просить здійснити переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2023 №10-38/50-23, №09-44/97-23 з урахуванням індексації та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Разом з тим, позивачем долучено до матеріалів справи довідку від 07.09.2023 №10-38/50-23 Головного управлінням статистики у Вінницькій області, яка видана ОСОБА_1 начальнику відділу збирання та введення даних демографічної статистики про те, що її стаж державної служби станом на 07.09.2023 складає 24 роки 06 місяців 25 днів.

Разом з тим, суд звертає увагу, що така не відповідає формі "довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії», яка затверджена Постановою № 1-3 від 17.01.2017, а тому, не може вважатися належною довідкою про заробітну плату для призначення пенсії державному службовцю, а лише вказує, що стаж державної служби позивача складає 24 роки 06 місяців 25 днів.

Більше того, передчасними суд вважає позовні вимоги про зобов`язання відповідача переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 07.09.2023 №10-38/50-23, №09-44/97-23 з урахуванням індексації та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Перш за все суд зауважує, що ключовим правовим питанням, щодо якого фактично виник спір між сторонами у цій справі, є право позивача на переведення із пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII. Тобто питання щодо розміру пенсії позивача, у разі переведення, є похідним та вирішується після вирішення питання про наявність у позивача відповідного права на переведення.

Як встановлено судом, позивача було переведено з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, оскільки, на думку відповідачів, у позивача права на отримання такої пенсії відсутнє через недостатність відповідного стажу, без дослідження та оцінки питань, пов`язаних із розміром спірної пенсії.

Тому суд не може перебирати на себе виключну компетенцію пенсійного органу та самостійно вирішувати ті питання, які не були предметом його розгляду.

До того ж судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов слід задовольнити частково, а саме, у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 39 від 15.11.2023 про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 39 від 28.11.2023 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження військової служби 26.10.1984 року по 22.03.1993 року та перевести ОСОБА_1 з 08.09.2023 на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу".

Згідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивача належить стягнути половину понесених ним судових витрат зі сплати судового збору, тобто 536,80 грн, за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів у справі (порівно).

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 39 від 15.11.2023 про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 39 від 28.11.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження військової служби з 26.10.1984 року по 22.03.1993 року та перевести ОСОБА_1 з 08.09.2023 на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, )

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: