Справа № 140/5644/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/5644/24 пров. № А/857/19805/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Мачульський В.В.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 11 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ) щодо обмеження розміру його пенсії на суму підвищення пенсії, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»;

зобов`язати відповідача здійснити з 01.03.2024 нарахування та подальшу виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі № 140/5644/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволені вказаного позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що індексація пенсії позивача з 01.03.2024 проведена відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова № 185) у розмірі 1500,00 грн, а тому у діях відповідача щодо нарахування позивачу індексації в сумі 1500,00 грн відсутня протиправність.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу пенсії з 01.03.2024 з урахуванням індексації відповідно до Постанови № 185 у розмірі 1500,00 грн без обмеження виплати максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб не підлягають задоволенню.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просив скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення його позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач послався на невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у спірному випадку застосуванню підлягають норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону України № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Наполягає на тому, що загальна сума складових його пенсії становить не 51098,70 грн, а 54165,71 грн, тобто основний розмір пенсійної виплати позивача нараховано у розмірі 54165,71 грн, тоді як сума пенсії, яка фактично виплачується ОСОБА_1 , становить 51098,70 грн.

Таким чином, позивачу нараховується індексація з 01.03.2023 (1500 грн) та з 01.03.2024 (1500 грн), але фактично не виплачується, що призводить до зменшення належного йому розміру пенсії ОСОБА_1 (копія розрахунку додається).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою №ХА5778-МВС від 01.03.2024 позивачу призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення. Основний розмір пенсії становить 31005,00 грн, а з надбавками 41002,38 грн.

Виплата пенсії позивачу з 01.03.2024 проводиться ГУ ПФУ у Волинській області у розмірі 51098,70 грн.

23.02.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №185.

На виконання вказаної постанови відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача. З урахуванням суми індексації пенсії у березні 2024 року така становить 51098,70 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.03.2024, у якій просив провести виплату пенсії з урахуванням індексації, як це передбачено Постановою №185 від 23.02.2024. Проте, листом від 10.04.2024 №5265-4135/Б-02/8-0300/24 ГУ ПФУ повідомило, що встановлення позивачу з 01.03.2024 підвищення відповідно до Постанови №185 відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону №2262-ХІІ, що розміри пенсій, передбачені абзацами другим і третім цієї статті, починаючи з 2023 року, щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі статтею 64 Закону №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

23.02.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 185.

Пунктом 2 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього підпункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2023 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перерахунку пенсії відповідно до зазначеного Закону, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим підпунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 3 Постанови № 185 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 грн.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №185 у нього виникло право на підвищення розміру пенсії з 01.03.2024 на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї Постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 Постанови №185, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Як встановлено судом, відповідачем з 01.03.2024 нараховано позивачу індексацію у розмірі 1500,00 грн (а.с. 10), що відповідає вимогам Постанови №185.

При цьому з матеріалів справи видно, що з 01.03.2024 пенсія позивача становила 51098,70 грн.

Таким чином, розмір пенсійного забезпечення необмежений його максимальним розміром, як стверджує позивач, а тому не може вважатися обмеженням його права на пенсійне забезпечення.

У своїй апеляційній скарзі скаржник стверджує, що основний розмір пенсійної виплати позивача становить не 51098,70 грн, а 54165,71 грн, а тому індексація у сумі 1500 грн йому не виплачується. При цьому до апеляційної скарги додано перерахунок пенсії за його пенсійною справою.

Разом із тим, апеляційний суд звертає увагу, що наявний в матеріалах справи перерахунок пенсії позивача свідчить про те, що з 01.03.2024 розмір пенсії позивача становить 51098,70 грн, у тому числі основний розмір пенсії 42551,78 грн, індексація з 01.03.2022- 5957,25 грн, індексація з 01.03.2023 - 1500,00 грн, індексація з 01.03.2024 - 1500,00 грн, доплата відповідно до Постанови КСУ №713 - 2000,00 грн, надбавка дитині війни - 66,43 грн, особливі заслуги перед Україною - 590,25 грн.

Таким чином, позивачу до складу пенсійної виплати включена та виплачується ГУ ПФУ з 01.03.2024 індексація в сумі 1500,00 грн, установлена Постановою №185.

При цьому апеляційний суд зауважує, що доданий скаржником до апеляційної скарги перерахунок його пенсії здійснений ГУ ПФУ станом на 01 червня 2024 року та не стосується заявлених позовних вимог.

Виходячи з наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що індексація пенсії позивача з 01.03.2024 проведена відповідачем у межах чинного законодавства, а тому у його діях щодо нарахування позивачу індексації в сумі 1500,00 грн відсутня протиправність.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі №140/5644/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк