Справа № 300/2997/24
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2024 р. справа № 300/2997/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів сумі 26 954,50 грн.
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з нього податковий борг у сумі 26 954,50 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом у розмірі 26 954,50 грн., який виник внаслідок несплати ним податкових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору, податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п, адміністративних штрафів та штрафних санкцій, єдиного податку з фізичних осіб штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
20.06.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві та зазначає що позивачем пропущено строк звернення до суду. Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та відзив на позовну заяву суд встановив наступне.
У відповідності до положень ст. 67 Конституції України та п. 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Як визначено п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області, як платник податків, що зобов`язує його, зокрема, дотримуватися чинного законодавства у сфері оподаткування.
Станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати:
- податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, згідно:
· 1009,26 грн збільшення основних зобов?язань;
· 252,32 грн штрафних фінансових санкцій.
· пені в розмірі 197,1 грн яка нарахована на підставі статті 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення корона вірусної хвороби (COVID-19) та підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.
- військового збору на суму 121,57 грн, згідно:
· 84,11 грн збільшення основних зобов`язань;
· 21,03 грн штрафних фінансових санкцій.
· пені в розмірі 16,43 грн, яка нарахована на підставі статті 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення корона вірусної хвороби (COVID-19) та підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.
Відповідно до ч. 179.1.ст. 179 Податкового кодексу України (далі -ПК України), платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Частиною 179.7.статті 179 ПК України, що фізична особа зобов`язана самостійно до І серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену поданій нею податковій декларації.
Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Платник податку несе відповідальність за своєчасне та повне погашення узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановлену Кодексом (п.54.5 ст. 54 ПК України).
Відповідно до пункту 42.2,42.4 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Податкова вимога контролюючим органом не відкликалася та на момент подання позовної заяви є дійсною.
Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.
Доказів сплати податкового боргу відповідач суду не представив, чим фактично не заперечив наявність заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.
Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п.95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Пунктом95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно із пунктами87.1,87.2,87.11 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.
Згідно з пунктом 102.4 статті 102 Кодексу у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
відповідно до пункту 422, 42.4 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5, ст. 42 ПК України).
Згідно з пунктом 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Відтак, податковий орган зробив все можливе для того, щоб виконати свій обов`язок щодо належного вручення відповідачу податкової вимоги.
Жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги.
У розумінні статті 42 Податкового кодексу України, вимога та податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачу, оскільки надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Отже, вказані документи є належними доказами, які підтверджують наявність у позивача узгодженого податкового боргу.
Обов`язок контролюючого органу щодо направлення платнику податків, зокрема податкового повідомлення - рішення, вимоги, чи іншого рішення у спосіб, визначений статтями 4 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції від органів ДПС України.
Щодо пропуску строку звернення Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.
Строки, протягом яких контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення сум податкового боргу з платника податків, визначаються статтею 102 ПК України, відповідно до положень якої податковий орган має право звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу протягом 1095 днів з моменту виникнення податкового боргу (
На підставі 11 абзацу пункту 52? 10 підрозділу «Інші перехідні положення» XX розділу «Перехідні положення» ПК України (затвердженими змінами № 540/1X від 30.03.2020 до Податкового кодексу України) «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу».
Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 р., скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19.
Також, законом України від 15.03.2022 № 2120-1X «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
В подальшому, Законом України №3219-1Х від 30.06.2023 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану". Пункт 102.9 статті 102 виключено. Набрання чинності закону №3219-ІХ від 30.06.2023, відбулось 01.08.2023 року.
Тобто, перебіг строків, встановлених статтею 102 ПК України був зупинений від 18 березня 2020 по 01.08.2023 року, а отже на момент подання даної позовної заяви строк, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України не сплинув. Дана позиція також підтверджується практикою Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.08.2023 року у справі №922/5229/21.
Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.