Справа № 380/6261/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 рокусправа № 380/6261/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) у якій просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо неврахування відомостей про заробітну плату за період роботи в районах Крайньої Півночі російської федерації з 23.02.1985 по 29.04.1985, з 30.04.1985 по 05.08.1985, з 06.08.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 30.07.1990, з 06.08.1990 по 30.06.1991, з 30.05.1996 по 31.03.1998, з 01.04.1998 по 31.08.1999, з 01.09.1999 по 24.03.2001, з 25.03.2001 по 10.01.2006, з 11.01.2006 по 27.03.2007, з 28.03.2007 по 20.12.2007, при призначенні (обчисленні розміру) пенсії за віком;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 29.12.2022 перерахунок розміру пенсії за віком та провести виплату такої пенсії з врахуванням відомостей, зазначених в архівних довідках № 644, №645 від 01.07.200 , виданих відділом у справах архівів Адміністрації муніципального утворення м. Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації та в довідках з розшифровками, виданими ТОВ «ПМК УМ-1» м. Новий Уренгой Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2023 залишено без змін, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №76 від 02.02.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи: з 30.05.1996 по 31.03.1998; з 01.04.1998 по 31.08.1999; з 01.09.1999 по 24.03.2001; з 25.03.2001 по 10.01.2006; з 11.01.2006 по 27.03.2007; з 28.03.2007 по 20.12.2007. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянуло заяву позивача від 26.01.2023 і до страхового стажу зарахувало періоди роботи з 30.05.1996 по 31.03.1998; з 01.04.1998 по 31.08.1999; з 01.09.1999 по 24.03.2001; з 25.03.2001 по 10.01.2006; з 11.01.2006 по 27.03.2007; з 28.03.2007 по 20.12.2007 та призначило пенсію за віком з 29.12.2022. Проте, розмір пенсії обчислено без урахування відомостей про заробітну плату за період роботи в районах Крайньої Півночі російської федерації, що, на думку позивача, є протиправним.

Ухвалою від 16.04.24 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. №8967 від 25.04.2024), відповідно до якого проти позову заперечив. Вказав на те, що обов`язковою умовою для зарахування заробітної плати при обчислення розміру пенсії, є нарахування та сплата внесків на суми виплат, що включається до заробітної плати. Також зазначив, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка припинила свою дію для України з 19.06.2023. Відтак, оскільки страхові внески за вказані періоди роботи в районах Крайньої Півночі російської федерації за позивача роботодавцем не сплачено, підстав для врахування вказаних періодів при призначенні пенсії позивачу немає. За таких обставин просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №76 від 02.02.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи: з 30.05.1996 по 31.03.1998; з 01.04.1998 по 31.08.1999; з 01.09.1999 по 24.03.2001; з 25.03.2001 по 10.01.2006; з 11.01.2006 по 27.03.2007; з 28.03.2007 по 20.12.2007.

ГУ ПФУ у Львівській області на виконання вищезазначеного судового рішення зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в російській федерації, в тому числі в районах Крайньої Півночі, призначено пенсію за віком з 29.12.2022.

Надалі, позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.01.2024 про обчислення пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за періоди роботи в російській федерації, в тому числі в районах Крайньої Півночі, на підставі наданих відомостей про заробітну плату.

Згідно з повідомленням ГУ ПФУ у Львівській області від 16.02.2024 №4567-39928/К-52/В-1300/24 позивачу відмовлено в обчисленні пенсії з врахуванням відомостей про заробітну плату за вказані періоди роботи в російській федерації, оскільки пенсія нарахована відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №380/5099/23.

Крім цього, зазначено, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України 19.06.2023.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах предмету позову та заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 N 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в ст. 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

У ч. 1 ст. 40 Закону №1058 законодавець встановлює, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17 та від 18.10.2018 у справі №539/758/15-а, від 15.01.2021 у справі №357/2591/17.

За ч. 1 ст. 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).

Абзац 2 п.п. 3 п. 2.1 Порядку №22-1 визначає, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з п. 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Як вже встановлено судом, ГУ ПФУ у Львівській області не враховано заробітну плату за періоди роботи в російській федерації, в тому числі в районах Крайньої Півночі, оскільки відсутні дані щодо сплати страхових внесків у цей період.

Суд зазначає, що архівними довідками №644, №645 від 01.07.2005, виданими відділом у справах архівів Адміністрації муніципального утворення м. Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації передбачена заробітна плата, яка виплачувалася позивачу.

Як вбачається з вказаних довідок страхові внески за спірні періоди нараховувалися та сплачувалися у Пенсійний Фонд російської федерації у відповідності до законодавства.

Зміст вказаних довідок свідчить, що такі довідки видані на основі первинних документів (особових рахунків).

Суд зазначає, що вказані довідки підписані відповідальними особами підприємства, на них проставлені печатки відповідного підприємства. Також ці довідки містять адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказані довідки.

Суд акцентує увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

У даному випадку суд зазначає, що надані позивачем довідки про заробітну плату №644, №645 від 01.07.2005, які також подавались останнім із заявою про переведення на пенсію за віком, не викликають обґрунтованого сумніву з приводу факту роботи у російській федерації, у тому числі в районах Крайньої Півночі.

Будь-яких посилань на невідповідність довідок №644, №645 від 01.07.2005 чинному законодавству або їх недостовірності відповідач не навів. Довідки про заробітну плату №644, №645 від 01.07.2005, які були надані позивачем, на цей час є дійсними, містять всю необхідну інформацію та відсутні відомості про їх скасування уповноваженими органами або визнання нечинними (недійсними).

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномаштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією першої по відношенню до громадян України - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави видачі довідок про заробітну плату установами, що розташовані на території російської федерації та неможливості проведення перевірки відповідності змісту довідок про заробітну плату для обчислення пенсії первинними документами, оскільки такі документи знаходяться на території держави-терориста, порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на території російської федерації не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного права на пенсійне забезпечення.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про правомірність його поведінки у спірних правовідносинах з посиланням на те, що з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 з огляду на таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф.

Окрім цього, згідно з п. 2 ст. 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд наголошує, що припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і Постанова №1328, не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Крім того, суд зазначає, що надані позивачем довідки не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України.

З урахуванням викладеного в сукупності, суд дійшов висновку, що відмовляючи у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди його роботи на території росії, відповідач діяв не на підставі і в спосіб, що визначенні чинним законодавством, а отже протиправно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що має місце порушення прав позивача, яке відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідок №644, №645 від 01.07.2005 про заробітну плату, у зв`язку з чим позовна вимога про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо неврахування відомостей про заробітну плату за період роботи в районах Крайньої Півночі російської федерації з 23.02.1985 по 29.04.1985, з 30.04.1985 по 05.08.1985, з 06.08.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 30.07.1990, з 06.08.1990 по 30.06.1991, з 30.05.1996 по 31.03.1998, з 01.04.1998 по 31.08.1999, з 01.09.1999 по 24.03.2001, з 25.03.2001 по 10.01.2006, з 11.01.2006 по 27.03.2007, з 28.03.2007 по 20.12.2007, при призначенні (обчисленні розміру) пенсії за віком підлягає до задоволення.

Обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд вважає, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 29.12.2022 перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 та провести виплату такої пенсії з врахуванням відомостей, зазначених в архівних довідках № 644, 645 від 01.07.2005, виданих відділом у справах архівів Адміністрації муніципального утворення м. Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації, в довідці № б/н від 10.07.2005 з розшифровками, виданій ТзОВ «ПМК УМ-1» м. Новий Уренгой Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації, в довідці № 14 від 10.12.2005 з розшифровками, виданій ТзОВ «ТехноСтрой» м. Новий Уренгой Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації.

Отже, адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо судового збору, то такий позивачем не сплачувався, оскільки відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, відтак, відсутні підстави для його розподілу.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи в районах Крайньої Півночі російської федерації з 23.02.1985 по 29.04.1985, з 30.04.1985 по 05.08.1985, з 06.08.1985 по 01.10.1986, з 02.10.1986 по 30.07.1990, з 06.08.1990 по 30.06.1991, з 30.05.1996 по 31.03.1998, з 01.04.1998 по 31.08.1999, з 01.09.1999 по 24.03.2001, з 25.03.2001 по 10.01.2006, з 11.01.2006 по 27.03.2007, з 28.03.2007 по 20.12.2007, при призначенні (обчисленні розміру) пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 29.12.2022 перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та провести виплату такої пенсії з врахуванням відомостей, зазначених в архівних довідках № 644, 645 від 01.07.2005, виданих відділом у справах архівів Адміністрації муніципального утворення м. Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації, в довідці № б/н від 10.07.2005 з розшифровками, виданій товариством з обмеженою відповідальністю «ПМК УМ-1» м. Новий Уренгой Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації, в довідці № 14 від 10.12.2005 з розшифровками, виданій товариством з обмеженою відповідальністю «ТехноСтрой» м. Новий Уренгой Тюменської області Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації.

Судові витрати в цій справі стягувати не належить.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23.09.2024.

Суддя Потабенко Варвара Анатоліївна