Справа № 580/8738/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року справа № 580/8738/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проценко Альони Миколаївни про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2024 ВП № 75569567 та постанову про накладення арешту на кошти боржника від 23.07.2024.

В обгрунтування позову позивач зазначила, що Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції винесло постанову серія ЗАВ № 03348284 від 31.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у автоматичному режимі, про застосування до позивача штрафу в сумі 680 грн у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. 23.07.2024 старший державний виконавець ОСОБА_2 за результатами розгляду заяви про примусове виконання винесла постанову ВП № 85569567 про відкриття виконавчого провадження та постанову про накладення арешту на кошти боржника. Позивач вважає оскаржуванні постанови незаконними, посилаючись на те, що постанова від 31.08.2023 № 03348284 про накладення адміністративного стягнення набрала законної сили 19.10.2023, строк її пред`явлення до примусового виконання 19.01.2024. Водночас, згідно приписів ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тому, державним виконавцем відкрито виконавче провадження та накладено арешт вже після спливу строку пред`явлення постанови до примусового виконання. Таким чином, вказує позивач, державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий документ стягувачу та не мав будь-яких підстав та повноважень для відкриття виконавчого провадження. За захистом своїх прав та інтересів позивач звернулася до суду.

Ухвалою від 09.09.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 19.09.2024.

Відповідач 19.09.2024 до суду надіслав лист від 19.09.2024 № 25147, в якому зазначив, що на примусовому виконанні в Корсунь-Шевченківському ВДВС перебуває виконавче провадження за АСВП № 75569567 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680,00 грн на користь держави. Вказав, що згідно з розділом XIII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Крім того зазначив, що у зв`язку з частим відключенням світла та неможливістю поштою надати квитанцію про відправлення відповідних постанов виконавчого провадження рекомендованим листом, такі постанови інколи направляються простим листом без підтвердження отримання.

19.09.2023 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Руденко А. В. у відрядженні судове засідання було відкладено на 23.09.2024.

У судове засіданні, яке відбулось 23.09.2024, сторони не з`явилися.

Частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Позивач була повідомлена про дату, час та місце судового засідання шляхом повідомлення її за номером телефону, про що в матеріалах справи міститься телефонограма від 18.09.2024 (а. с. 19).

У поданому 19.09.2024 листі відповідач зазначив про розгляд справи без участі представника Корсунь-Шевченківського ВДВС.

Повістку від 18.09.2024 про виклик в судове засідання на 23.09.2024 відповідач отримав 18.09.2024 через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Однак, явку свого представника в судове засідання відповідач не забезпечив. Зважаючи на те, що позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, суд здійснює розгляд справи у його відсутність.

Беручи до уваги приписи статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3), суд розглядає справу за відсутності сторін.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

31.08.2023 старший інспектор ВОМАФППДРКА УАФППДР ДПП Медведєв Віталій Ігорович прийняв постанову серія ЗАВ № 03348284 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. У вказаній постанові зазначено, що строк пред`явлення постанови до примусового виконання до 19.01.2024.

Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України звернулося до Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (відповідача) із заявою від 30.06.2024 № 846521/41/47-2024 про примусове виконання рішення, а саме постанови від 31.08.2023 серія ЗАВ № 03348284.

23.07.2024 старший державний виконавець Корсунь-Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проценко А. М. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження № 75569567 та цього ж дня направила сторонам виконавчого провадження копію зазначеної постанови супровідним листом № 19669.

Цього ж дня винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10% від суми боргу та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.

Також цього ж дня державний виконавець винесла постанову про арешт коштів боржника, яка була направлена сторонам виконавчого провадження супровідним листом від 23.07.2024 № 19691.

14.08.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Цього ж дня позивачу (боржнику) були надані матеріали виконавчого провадження та винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Не погоджуючись із оскаржуваними постановами відповідача, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ може бути видано у формі електронного документа, на який накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановив суд, працівник Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції 31.08.2023 прийняв постанову серія ЗАВ № 03348284 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, яка набрала законної сили 19.10.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, строк пред`явлення постанови від 31.08.2023 серія ЗАВ № 03348284 становив до 19.01.2024.

Однак, суд врахував, що відповідно до пп. 4 п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому був продовжений та триває донині.

Враховуючи, що на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені Законом №1404-VIII строки (у тому числі на пред`явлення виконавчого документа до виконання) перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, що фактично продовжує строк звернення виконавчих документів, зокрема, постанови Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.08.2023 серія ЗАВ № 03348284, на період дії воєнного стану, тому твердження позивача про те, що відповідач протиправно відкрив виконавче провадження № 75569567 на підставі зазначеного виконавчого документа, який пред`явлений до примусового виконання поза межами встановленого законом строків, є помилковими з огляду на зазначене.

Оскільки, постанова Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.08.2023 серія ЗАВ № 03348284 відповідала вимогам ч. 1, 3 ст. 4 Закону №1404-VIII, адже містила всі необхідні реквізити, тому за відсутності підстав для її повернення без прийняття, відповідач з дотриманням вимог ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII правомірно відкрив виконавче провадження № 75569567.

Крім того, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази оскарження позивачем постанови Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.08.2023 серія ЗАВ № 03348284.

Водночас, враховуючи, що суд дійшов висновку про законність постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2024 ВП № 75569567, тому відсутні підстави скасовувати постанову про накладення арешту на кошти боржника від 23.07.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 9, 241-246, 255, 264, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Алла РУДЕНКО