Справа № 160/28887/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/28887/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 в адміністративній справі №160/28887/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 19.09.2023 № 16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботу у Шахтоуправлінні Петровське Донецького виробничого об`єднання з 03.05.1978 по 07.06.1978, у Севастопольському заводі ім. В.Д. Калмикова з 11.05.1979 по 23.01.1996, у Петровський районний центр зайнятості м. Донецька з 08.10.1998 по 05.04.1999 отримання допомоги по безробіттю та призначити пенсію відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви від 12.09.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії пенсійного органу порушують право позивача на призначення пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 16 від 19.09.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи у Севастопольському заводі ім. В.Д. Калмикова з 11.05.1979 по 23.01.1996 та отримання допомоги по безробіттю у Петровському районному центрі зайнятості м. Донецька з 08.10.1998 по 05.04.1999. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 12.09.2023. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.02.2024, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та доводи відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 12.09.2023 позивач після досягнення 63 років (дата народження 01.07.1960) звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До вказаної заяви позивачем долучено: довідку ІНН, документ про місце проживання, заяву про призначення, паспорт, диплом, довідку ВПО, довідку про відкритий рахунок в банку, копію трудової книжки.

У поданій заяві позивачем в «інших відомостях» зазначено, що оригінал трудової книжки та підтверджуючі довідки надати не може, так як працював в окупованому Донецьку та Криму. Оригінал трудової книжки залишився в Криму.

Заява позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 19.09.2023 № 16 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

Рішенням зазначено, що пенсійний вік, визначений частиною 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 63 роки.

Вік заявниці 63 роки.

Необхідний страховий стаж, визначений частиною 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 становить від 20 до 30 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частинами першою та другою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 - від 15 до 22 років.

Відповідно до пункту 2.23 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого Міністерством юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Страховий стаж особи становить 16 років 03 місяці 10 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи за трудовою книжкою від 28.04.1978, оскільки заявницею надано скановану копію трудової книжки. Крім того, на титульній сторінці трудової книжки неповністю вказано дату народження.

Для зарахування періодів роботи за трудовою книжкою необхідно надати уточнюючі довідки, видані підприємствами, на яких працювала заявниця, на підставі первинних документів за час виконання роботи

У призначенні пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки заявниця не набула необхідного страхового стажу.

Право на пенсійну виплату набуде 02.07.2025.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом

Вважаючи відмову відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого пенсійного віку і мають необхідний для призначення пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Таким чином громадянам України, які проживають/проживали на тимчасово окупованій території, гарантується реалізація права на надання соціальних послуг, у тому числі права на пенсійне забезпечення, що здійснюється відповідно до законодавства України.

Отже відсутність у позивача можливості надати оригінал трудової книжки, яка знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у неї права на пенсійне забезпечення.

Щодо доводів скаржника про неповне зазначення на титульній сторінці трудової книжки дати народження позивача.

Відповідно до 2.3 Інструкції № 162, яка діяла на час заповнення трудової книжки позивача вперше, у трудову книжку вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність.

Згідно записів на титульній сторінці копії трудової книжки, в графі «рік народження» зазначено « 1960».

Посилання апелянта на неточності в заповненні трудової книжки позивача є безпідставними, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладена правова позиція, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Враховуючи, що станом на дату звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком позивачу виповнилось 60 років та остання мала страховий стаж понад 30 років, тому ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 16 від 19.09.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним, а тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 12.09.2023.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку прозадоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області -залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 в адміністративній справі №160/28887/23- без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов