Справа № 420/23325/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нарахування та виплати грошової допомоги з розрахунку посадового окладу 11 855, 00 грн; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок грошової допомоги відповідно пункту 12 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, а саме з розміру посадового окладу станом на 30.04.2024 року - 23710,00 грн; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення по день прийняття рішення у справі.

Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказала, що працювала на державній службі в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та згідно з наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.02.2024 № 132-0 внесено зміни до додатку 1 наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.11.2023 № 1072-0 «Про працівників Пенсійного фонду України в Херсонській області, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси», а саме: додано з 01 березня 2024 року ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг. Пунктом 2 цього ж наказу до позивача застосовано з 01 березня 2024 року підвищений розмір посадового окладу з урахуванням коефіцієнту 2, передбаченого підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 391. Позивач зазначила, що згідно з наказом від 19.04.2024 № 446-В їй надано частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.02.2023 по 31.01.2024 тривалістю 15 календарних днів, з 06.05.2024 до 20.05.2024 з виплатою грошової допомоги відповідно до пункту 12 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Так, позивач вказала, що враховуючи те, що перший день щорічної основної відпустки - 06.05.2024, відповідно до положень пункту 12 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір її грошової допомоги до відпустки мав визначатися із суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг станом на 30квітня 2024 року. В результаті, як вказала позивач, всупереч нормам діючого законодавства та обставинам справи, загальна сума нарахованої грошової допомоги мала складати 31223, 00 грн. (із врахуванням суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг станом на 30 квітня 2024 року), однак протиправно виплачена у розмірі 15811, 50 грн.

14.08.2024 до суду від до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач зазначив, що з аналізу норм чинного законодавства та Спільного роз`яснення №167 р/з слідує, що посадовий оклад з урахуванням коефіцієнту 2 застосовується лише для нарахування заробітної плати державному службовцю за фактично відпрацьований час, у разі якщо останній здійснював свої повноваження на територіях на яких ведуться (велися) бойові дії. Застосування коефіцієнту 2 в інших випадках, що не зазначені у Постанові №391, чинним законодавством не передбачено. Разом з тим, як вказав представник відповідача, Законом №3460, під час вирішення питання виплати грошової допомоги, винятки щодо визначення посадового окладу у іншому розмірі ніж той, який визначено у штатному розпису не передбачено. Так, відповідач вказав, що ОСОБА_1 обіймала посаду головного спеціаліста відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та відповідно до наказу начальника Головного управління від 19.04.2024 №446-В, позивачці було надано частину щорічної відпустки тривалістю 15 календарних днів з виплатою грошової допомоги, відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону №3460. Враховуючи норми чинного законодавства, як зазначив відповідач, грошова допомога ОСОБА_1 нарахована у розмірі суми посадового окладу (зазначеного у діючому штатному розписі) у сумі 11855,00 грн, надбавки за вислугу років -3556,00 грн та надбавки за ранг 400,00 грн. Відповідач, вказавши, що під час нарахування та виплати грошової допомоги позивачці протиправних дій не допущено, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_1 від 10.10.1979 ОСОБА_1 проходила державну службу в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області (а.с.10-15).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.02.2024 № 131-0 встановлено з 01.03.2024 ОСОБА_1 , головному спеціалісту відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, робоче місце за адресою: м.Херсон, вул. Комкова 76-А(а.с.16).

Відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.02.2024 № 132-0 внесено зміни до додатку 1 наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.11.2023 № 1072-0 «Про працівників Пенсійного фонду України в Херсонській області, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси», а саме: додано з 01 березня 2024 року ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг(а.с.17).

Пунктом 2 наказу управління від 29.02.2024 № 132-0 до ОСОБА_1 застосовано з 01 березня 2024 року підвищений розмір посадового окладу з урахуванням коефіцієнту 2, передбаченого підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 391.

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 19.04.2024 № 446-В ОСОБА_1 надано частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.02.2023 по 31.01.2024 тривалістю 15 календарних днів, з 06.05.2024 до 20.05.2024 з виплатою грошової допомоги згідно пункту 12 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (а.с.18).

Відповідно до розрахунку грошової допомоги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № НН-446-в від 01.05.2024, сума фактично нарахованої грошової допомоги ОСОБА_1 склала 15811,50 грн. (оклад - 11855,00 грн, надбавка за вислугу років - 3556,00 грн., надбавка за ранг - 400 грн.)(а.с.21).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №301 О від 17.05.2023 звільнено ОСОБА_1 20.05.2024 з посади головного спеціаліста відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області(а.с.22).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 12.06.2023, на заяву ОСОБА_2 про перерахунок грошової допомоги, надано відповідь, що заявнику нарахована грошова допомога у розмірі суми посадового окладу (зазначеного у діючому штатному розписі) станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки(а.с.24-25).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

У відповідності до ч.1 ст.50 Закону України «Про державну службу» Держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Частиною 2 ст.50 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Відповідно до ст.57 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Згідно ч.4, 5 ст.50 Закону України «Про державну службу» джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет. Фонд оплати праці державних службовців формується за рахунок коштів державного бюджету, а також коштів, які надходять до державного бюджету в рамках програм допомоги Європейського Союзу, урядів іноземних держав, міжнародних організацій, донорських установ. Порядок використання таких коштів, які надходять до державного бюджету, затверджується Кабінетом Міністрів України. Скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів та надбавок до них.

У відповідності до положень п.п. 1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» від 25 квітня 2023 р. № 391

установлено, що на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій, посадові оклади, визначені відповідно до законодавства у схемах (розмірах) посадових окладів (тарифних ставок), визначаються з урахуванням коефіцієнта 2.

Пунктом 2 Постанови №391 визначено, що підвищення розмірів посадових окладів з урахуванням коефіцієнтів, передбачених підпунктом 1 цього пункту, здійснюється з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця; заробітна плата працівникам державних органів нараховується відповідно до абзацу першого цього підпункту з урахуванням підвищених розмірів посадових окладів, передбачених підпунктом 1 пункту 1 цієї постанови, які визначені та затверджені у штатному розписі відповідного державного органу.

В свою чергу, пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.

В свою чергу, як вставлено судом під час з`ясування офіційних обставин справи, до ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року застосовано підвищений розмір посадового окладу з урахуванням коефіцієнту 2, що підтверджується пунктом 2 наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.02.2024 № 132-0 та розрахунковими листами ОСОБА_1 за березень, квітень 2024 року, згідно яких посадовий оклад позивача складав - 23 710,00 грн(а.с.19)

З урахуванням викладеного, станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки ОСОБА_1 посадовий оклад складав -23 710,00 грн., що не враховано відповідачем під час нарахування та виплати грошової допомоги.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що Законом не передбачено визначення посадового окладу у іншому розмірі ніж той, який визначено у штатному розписі, з огляду на наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Суд враховує, що Верховний Суд в постанові від 11.08.2023 року по справі №380/103/22 дійшов висновку, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.

При цьому, згідно ч. 5 ст.50 Закону України «Про державну службу» визначено, що скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів та надбавок до них.

Поряд з цим, суд зазначає, що позивач не несе відповідальність за невнесення роботодавцем змін до штатного розпису, з урахуванням його безспірного права на грошову допомогу у розмірі суми посадового окладу станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки.

Враховуючи викладене, право позивача на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом та неврахування відповідачем п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нарахування та виплати грошової допомоги з розрахунку посадового окладу 11 855, 00 грн;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок грошової допомоги відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, а саме з розміру посадового окладу станом на 30.04.2024 року - 23710,00 грн.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення по день прийняття рішення у справі, судом встановлено наступне.

У відповідності до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст.117 КЗпП України Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Суд зазначає, що практика Верховного Суду про наявність підстав при вирішенні спору про стягнення невиплаченої у строки, що встановлено статтею 116 КЗпП України, належної працівнику заробітної плати (її частини), одночасно вирішувати питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, вимоги щодо якого є похідними від вимог про стягнення невиплаченої (несвоєчасно виплаченої) працівнику заробітної плати (її частини) при звільненні є сталою та послідовною, що підтверджується, зокрема, висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц.

Верховний Суд неодноразово наголошував на помилковості висновків про передчасність позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за статтею 117 КЗпП України, у випадку коли вона заявлена одночасно з вимогою про стягнення роботодавця на користь працівника сум, які належали особі при звільненні.

Водночас, установивши при розгляді справи про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або, у разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а у разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №640/14764/20, від 06 липня 2023 року у справі №580/3240/19.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі по тексту - Порядок №100).

Згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Абзацом третім пункту 2 Порядку №100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З урахуванням наданої до суду довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.08.2024 №81 про середню заробітну плату, середня заробітна плата ОСОБА_1 складала 1452,23 грн/день.

Враховуючи викладене та те, що суд у цій справі прийшов до висновку, про відповідачем здійснено нарахування позивачу грошової допомоги у розмірі меншому ніж визначено Законом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 20.05.2024 (дата звільнення з посади) по дату прийняття рішення (23.09.2024) у розмірі 143 770,77грн (99 днів *1452,23).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позову ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги з розрахунку посадового окладу 11 855, 00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, а саме з розміру посадового окладу станом на 30.04.2024 року - 23710,00 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 143 770,77грн(сто сорок три гривні сімсот сімдесят гривень сімдесят сім копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, м.Херсон, вул. Валентини Крицак 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра