Справа № 360/606/24
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

про закриття провадження у справi

24 вересня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/606/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за позовом адвоката Попова Артема Олеговича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 03.06.2024 надійшов адміністративний позов адвоката Попова Артема Олеговича (далі ОСОБА_2 або представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина або відповідач), відповідно до якого позивач, з урахуванням уточнення від 02.07.2024, просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки та грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі №520/195/22;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки та грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, що було здійснено на підставі до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі №520/195/22, з врахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначено, що ОСОБА_1 з 28.07.2016 по 28.07.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.07.2020 №153 позивача виключено зі списків особового складу.

За період проходження служби ОСОБА_1 не здійснювався перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 28.07.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, внаслідок чого позивач звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , зокрема зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення, всіх одноразових виплат, здійснених з 29.01.2020 по 28.07.2020, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання за період з 29.01.2020 по 28.07.2020, визначеного шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 (в редакції до 24.02.2018), з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22, 07.05.2024 позивачу виплачено грошові кошти у розмірі 15 369,58 грн.

08.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, відповідно до якої просив здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, компенсації відпустки як учаснику бойових дій, вихідної допомоги при звільненні та інших додаткових видів грошових виплат, у зв`язку зі збільшенням основного розміру грошового забезпечення, а саме у зв`язку з перерахунком грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по момент виключення зі списків особового складу, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Однак станом на час звернення позивача до суду, відповідачем не надано відповіді на його заяву, що на думку ОСОБА_1 , свідчить про небажання відповідача здійснити відповідне нарахування, що є підставою звернення до суду.

Представник відповідача позов ОСОБА_1 не визнав, про що 12.08.2024 надав відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позов подано з порушенням строків звернення до суду та підлягає поверненню без розгляду. Інших доводів в обґрунтування не погодження із позовом ОСОБА_1 , відзив відповідача не містить.

Ухвалою суду від 10.06.2024 позовну заяву адвоката Попова Артема Олеговича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.06.2024 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви адвоката Попова Артема Олеговича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 01.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , з 16.09.2016 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , що підтверджується документами на ім`я позивача, копії яких перебувають в матеріалах справи.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2020 №153 сержант ОСОБА_1 , головний сержант - командир міномету 2 мінометного взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону, звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.06.2020 №104-РС з військової служби в запас за статтею 26 частиною 5, пунктом 2 підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 28.07.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22 задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 шляхом зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, всіх одноразових виплат, здійснених з 29.01.2020 по 28.07.2020 року, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання за період з 29.01.2020 по 28.07.2020 року, визначеного шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704 (в редакції до 24.02.2018 року), з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22, відповідачем 07.05.2024 виплачено ОСОБА_1 на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 15 369,58 грн, що підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» по картковому рахунку позивача та не заперечується сторонами по справі.

Вважаючи, що виплата грошового забезпечення на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22, здійснена відповідачем не у повному обсязі, ОСОБА_1 08.05.2024 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок, зокрема грошової допомоги на оздоровлення, компенсації відпустки як учаснику бойових та інших додаткових видів грошових виплат, у зв`язку зі збільшенням основного розміру грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по момент виключення зі списків особового складу, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Відповідачем відповідь на заяву позивача від 08.05.2024 надана не була, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми КАС України (зміст яких фактично не змінився після 15.12.2017), мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, за своєю суттю цей спір виник у зв`язку з неправильним виконанням відповідачем, на думку позивача, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22, а саме здійсненим відповідачем розрахунком ОСОБА_1 грошового забезпечення - компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки та грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік на виконання рішення суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, всіх одноразових виплат, здійснених з 29.01.2020 по 28.07.2020, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання за період з 29.01.2020 по 28.07.2020, визначеного шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704 (в редакції до 24.02.2018), з урахуванням виплачених сум.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Структура та умови грошового забезпечення військовослужбовців, визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704).

Відповідно до пункту 2 Постанови № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міноборони від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 260).

Згідно пункту 2 Розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення: одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), допомоги.

Суд зауважує, що грошова допомога на оздоровлення належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Компенсація відпустки як учаснику бойових дій, як компенсаторна виплата, виплачується одноразово у рік звільнення у разі невикористання додаткової відпустки. У спірних правовідносинах, зазначені виплати були сплачені позивачу при звільненні відповідно до наказу 28.07.2020 № 153.

При цьому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як щомісячного грошового забезпечення так і всіх одноразових виплат, здійснених з 29.01.2020 по 28.07.2020, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання за період з 29.01.2020 по 28.07.2020, визначеного шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704 (в редакції до 24.02.2018 року), з урахуванням виплачених сум.

З довідки відповідача від 12.08.2024 за № 22/3994 вбачається, що військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду позивачу здійснено перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням, внаслідок чого нараховано суму 15603,63 грн. Тобто відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.20222 по справі № 520/195/22 здійснено перерахунок щомісячних основних видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , тоді як судом зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 також і всіх одноразових виплат.

Таким чином, питання щодо перерахунку одноразових виплат охоплюється рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22, що набрало законної сили. Той факт, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 08.05.2024 про проведення перерахунку додаткових видів грошового забезпечення у зв`язку зі збільшенням основного розміру грошового забезпечення, не свідчить про те, що між сторонами виник новий спір, а свідчить лише про незгоду позивача із способом виконання відповідачем судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №580/3376/20, від 27.04.2021 у справі №460/418/20, від 28.05.2021 у справі №540/942/20, від 02.12.2021 у справі №808/1156/18.

Зі змісту предмету спору у цій справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 520/195/22.

При цьому суд вважає за необхідне підкреслити, що на правильність вирішення спірного питання саме у порядку подання заяви, передбаченої статтею 383 КАС України, вказав і Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі №760/3142/17, наголосивши, що оскільки набрало законної сили судове рішення з того самого фактичного предмету спору, то рішення відповідача, прийняте на виконання судового рішення, не може бути розглянуто в окремому провадженні.

Отже, хоча позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду, і зобов`язання вчинити дії з його виконання, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що, в силу вже згаданих приписів статте 382, 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії згідно пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Що стосується вимог позивача про одночасну компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, суд зазначає таке.

Зазначена вимога є похідною від первісної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки та грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням перерахунку грошового забезпечення виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, що було здійснено на підставі до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі №520/195/22.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пункти 4, 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Тобто, виплата щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат здійснюється при виплаті такого грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат.

Оскільки позивачу на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 по справі № 520/195/22, відповідачем не проведено перерахунок і виплату компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки та грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання за період з 29.01.2020 по 28.07.2020 року, визначеного шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704 (в редакції до 24.02.2018 року), а також за наявності підстав про закриття провадження по справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, вимоги позивача щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, не підлягають розгляду в самостійному порядку.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується оскільки, в даному випадку відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі закриття провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Попова Артема Олеговича в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян