Справа № 480/2194/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2024 року Справа № 480/2194/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2194/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація"
до Сумської митниці
про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" з позовною заявою до Сумської митниці, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати:
- картку відмови Сумської митниці UА805020/2024/000046 від 08.02.2024 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 08 лютого 2024 року ТОВ Сумифітофармація згідно Декларації здійснювало митне оформлення товару в режимі імпорту на загальну суму 32 274 Євро, зокрема Товар № 1 (згідно п. 32 декларації):
- частини рослин, сушені, не розфасовані для роздрібного продажу: гібіск сухий, еіфтинг, розфасований у поліпропіленові мішки загальною кількістю 137 шт., загальною вагою нетто 5480 кг, по ціні 2,40 Євро/кг на загальну суму 13 152 Євро (або 532702,03 грн.).
Продавцем товару у відповідності до контракту від 21.11.2022 № EE/UA/21/11/22 являється Taime Trade OU (Естонія). У відповідності до пункту 1.1. контракту, предметом контракту є товар, зазначений у Специфікації до контракту.
Відповідно до Специфікації № 10 від 16.01.2024 - Умови постачання: FCA (термін Інкотермс 2000 та 2010, який означає, що відповідальність знімається з вантажовідправника в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики по транспортуванню вантажу покупець несе самостійно).
Загальна вартість транспортування за межами України усіх товарів (Гібіск, Термопсис, Вербена, Родіола, Иохімбе) становить 46 810,00 грн. за маршрутом від м. Рига (Латвія) до п/п Ягодин. Вказана сума складається наступним чином: 39 985,00 + 6 825,00 грн. (див. пункти 1, 3 рахунку № 15 від 08.02.2024 від перевізника ФОП ОСОБА_1 ).
Відповідно вартість транспортних витрат Гібіску складає 19 053,83 грн. (або 470,42 Євро), яка розрахована за наступною формулою: 46 810,00 грн. (загальна вартість транспортування) * вагу брутто Гібіску 5 493,70 кг / вагу брутто всього товару 13 496,50 грн.
Таким чином, загальна статистична вартість (яка була задекларована 08.02.2024 у п. 46 декларації ) становить 551 755,87 грн. (тобто 532 702,03 грн. вартість Гібіску + 19 053,83 грн. вартість транспортних витрат Гібіску).
Рахунки за товар та його транспортування не були сплачені на дату подання декларації, тому банківські платіжні документи не подавались.
Зазначений пакет документів відповідає вимогам ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України та в повній мірі підтверджує заявлену митну вартість декларованого товару і дає можливість митному органу перевірити числові значення складових заявленої митної вартості.
На запити інспектора Костель В.М. від 08.02.2024 16:42:16 та 17:52:32 про надання додаткових документів та пропозицію збільшити митну вартість до 3,22 дол.США/кг (Протокол обробки електронного документу) позивач надав лист-відповідь № 75 від 08.02.2024 з додатковими документами та лист-відповідь від 08.02.2024 б/№ про незгоду з митною ціною 3,22 дол.США/кг.
Відповідно до ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Однак службові особи Сумської митниці не погодилися із вищезазначеною представником декларанта ТОВ Сумифітофармація митною вартістю та прийняли оскаржувані рішення, а саме: картку відмови UA805020/2024/000046 від 08.02.2024 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів від 08.02.2024 UA805020/2024/000005/2, не погодившись з якими позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Однією з форм митного контролю відповідно до частини першої статті 336 МКУ, є перевірка документів та відомостей, необхідних для митного контролю, які відповідно до статті 335 МКУ надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України і базуються на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У митній декларації, поданій позивачем, митна вартість була визначена декларантом - за першим методом (за ціною договору).
Автоматизованою системою митного оформлення Інспектор (далі АСМО) згенеровано наступні профілі ризиків:
код 105-2 Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв з коментарем: Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях.
З метою спростування сумнівів, що виникли, підтвердження заявлених відомостей, з урахуванням частини третьої статті 53 Кодексу, декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати наявності такі додаткові документи:
- висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, з метою визначення вартості товару, що ввозиться на митну територію України.
Відповідно до листа від 08.02.2024 №75, декларантом зазначено про те, що будь-яких інших документів, крім тих, які надані разом з МД до митного оформлення, надати не мають змоги.
Виходячи з вищевикладеного, оскільки додаткові документи не надані, відповідач вважає, що декларантом позивача розрахунки здійснено на основі необ`єктивних даних, які не підтверджені документально, що є порушенням вимог частини 9 статті 58 МК України.
Відтак, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, ч. 2 ст. 58 МКУ.
В подальшому, на виконання вимог частин 1 та 2 статті 256 МК України відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA805000/2023/000077/1 від 09.11.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2023/000523 (далі Картка відмови).
Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA805020/2024/000005/2 від 08.02.2024 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805020/2024/000046 винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.72-76).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 21.11.2022 ТОВ «Сумифітофармація» укладено із Taime Trade OU (Естонія) контракт № EE/UA/21/11/22 (а.с.19-20).
Предметом договору є зобов`язання продавця продати, а покупця прийняти та сплатити лікарську рослинну сировину, згідно специфікацій до цього контракту.
16.01.2024 ТОВ «Сумифітофармація» укладено із Taime Trade OU (Естонія) Специфікацію № 10, згідно п.1 якої продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити лікарську рослинну сировину:
-Термопенса ланцетного трава суха-6000,00 кг. за ціною 1,50 Євро/кг на суму 9000,00 Євро (а.с.22).
Умови постачання: FCA Рига, Латвія відповідно до Інкотермс 2020 .
Також, судом встановлено, що 23.09.2011 ТОВ «Сумифітофармація» укладено із ФОП ОСОБА_1 договір перевезення №31 (а. с. 13).
П.1.1. зазначеного Договору передбачено, що до послуг, що надаються за даним договором, належать послуги по перевезенню вантажу та експедиторські послуги.
m0003 - Сертифікат якості 25.01.2024 (з перекладом) "Гібіск сухий, сіфтинг";
m0380 - Рахунок - фактура (Інвойс) 30.01.2024 (з перекладом) "Гібіск сухий, сіфтинг, Термопсис";
m0730 - CMR Міжнародна товарно-транспортна накладна 31.01.2024, в якій вказана, зокрема, назва "Гібіск сухий, сіфтинг";
m0851 - Фітосанітарний сертифікат від 31.01.2024 в якому вказано, зокрема, назва "Гібіск сухий, сіфтинг";
d0862 - Рахунок - фактура (Інвойс) 30.01.2024 (з перекладом) "Гібіск сухий, сіфтинг";
m3004 - Рахунок № 15 від 08.02.2024 від перевізника ФОП ОСОБА_1 ;
m4100 - Контракт з Таіше Trade OU (Естонія) від 21.11.2022 № EE/UA/21/11/22;
m4103 - Специфікація № 10 від 16.01.2024 до контракту з Таіше Trade OU (Естонія);
m4103 - Специфікація № 11 від 16.01.2024 до контракту з Таіше Trade OU (Естонія);
m4103 - Додаткова угода № 1 від 28.12.2023 до контракту з Таіше Trade OU (Естонія);
m4301 31 - Договір перевезення № 31 від 23.09.2011 з ФОП Старченко;
08.02.2024 інспектором ОСОБА_2 надіслано запит ТОВ «Сумифітофармація» про надання документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод визначення (а.с.43).
08.02.2024 ТОВ «Сумифітофармація» надано відповідь Сумській митниці про неможливість надання додаткових документів (а.с.43 звор.бік).
08.02.2024 інспектором ОСОБА_2 надіслано запит ТОВ «Сумифітофармація» із пропозицією збільшити митну вартість до 3,22 дол.США/кг. (а.с.48 звор.бік).
08.02.2024 ТОВ «Сумифітофармація» надано відповідь Сумській митниці, згідно змісту якої позивач не погодився із наданою ціною та просив провести митні формальності відповідно до Митного кодексу у визначені терміни (а.с.44).
08.02.2024 Сумською митницею складено картку відмови UA805020/2024/000046 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 08.02.2024 UA805020/2024/000005/2 (а.с. 46).
08.02.2024 Сумською митницею прийнято рішення про корегування митної вартості товарів замість задекларованого позивачем товару гібіску сухого сіфтингу 5480 кг. по ціні 2,40 Євро/кг (на загальну суму 13 152 Євро) визначили іншу митну вартість - по ціні 2,98 Євро/кг, на загальну суму 16 379,72 Євро (а.с.45). При цьому відповідачем було застосовано 6-й резервний метод визначення митної вартості .
Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч. 1 ст. 57 МК України).
Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Судом встановлено, що митне оформлення товару здійснювалось ТОВ "Сумифітофармація" за основним методом (ціною контракту від 21.11.2022 та специфікацією № 10 від 16.01.2024 до нього).
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частина 3 вказаної статті передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).
Аналіз положень ч. ч. 2, 3 ст. 53, ст. 57 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 МК України.
Крім того, п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
У даному випадку митному органу були надані документи, що передбачені ст. 53 МК України, що містять дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються. Зокрема, ціни товарів, що відображені в митній декларації, становять:
- загальна вартість транспортування за межами України усіх товарів (Гібіск, Термопсис, Вербена, Родіола, Иохімбе) становить 46 810,00 грн. за маршрутом від м. Рига (Латвія) до п/п Ягодин. Вказана сума складається наступним чином: 39 985,00 + 6 825,00 грн.
Відповідно вартість транспортних витрат Гібіску складає 19 053,83 грн. (або 470,42 Євро), яка розрахована за наступною формулою: 46 810,00 грн. (загальна вартість транспортування) * вагу брутто Гібіску 5 493,70 кг/вагу брутто всього товару 13 496,50 грн.
Таким чином загальна статистична вартість (яка була задекларована 08.02.2024 у п. 46 декларації ) становить 551 755,87 грн. (тобто 532 702,03 грн. вартість Гібіску + 19 053,83 грн. вартість транспортних витрат Гібіску)., що узгоджується із даними, зазначеними у Специфікації № 10 до контракту.
Водночас, митним органом у цій справі не доведено, що митну вартість неможливо встановити на підставі поданих товариством документів (зовнішньоекономічного контракту та специфікації до нього).
Так само, в порушення частини другої статті 55 Митного кодексу України, спірне рішення відповідача не містить і обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; посилань на наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття спірного рішення; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
При цьому, перерахунок вартості відповідач провів не по 3,02 дол.США/кг, а по вартості 3,22 дол.США/кг (121,05 грн.), що еквівалентно 2,98 Євро (121,05 грн.).
Таким чином, на підставі викладеного, суд виходить з того, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.
Згідно ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На переконання суду відповідач не довів правомірності свого рішення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Сумської митниці не відповідають критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги про їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с.11).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Сумської митниці про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови задовольнити.
Скасувати картку відмови Сумської митниці UА805020/2024/000046 від 08.02.2024
Скасувати рішення Сумської митниці від 08.02.2024 UА805020/2024/000005/2 про коригування митної вартості товарів.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук