Справа № 580/7105/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року справа № 580/7105/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 10.08.2006 року по 09.02.2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 10.08.2006 року по 09.02.2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно положень чинного законодавства на працівників кримінально-виконавчої служби під час проходження ними служби розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справи, а в подальшому поліцейських, а тому вислуга років з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі має бути зарахована до стажу служби в поліції.

Позивач подав рапорт, в якому просив зарахувати до стажу служби в поліції наявну в нього на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі, однак відповідач відмовив у такому зарахуванні.

Ухвалою від 23.07.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.07.2024 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідач не має можливості зарахувати час безпосередньої служби позивача в ДКВС України до стажу служби в поліції, оскільки в переліку періодів служби, які включаються до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до частини другої статті 78 Закону України Про Національну поліцію ДКВС України не включається. Включення періодів служби в ДКВС України до вислуги років визначено законодавцем лише для права на призначення пенсії та права на виплату одноразової грошової допомоги. Отже, порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії відрізняється від порядку обчислення стажу служби в поліції та регулюються ці правовідносини різними нормативно-правовими актами. Також прирівнювання позивачем обох видів служби виходячи лише із характеру окремих виконуваних обов`язків, вважає помилковим, адже суперечить ст.78 Закону від 02.07.2015 № 580-VIІІ, який є спеціальним, та у якому прямо передбачено та чітко окреслено ті види служби, які враховуються до стажу служби поліцейських в цілях встановлення і виплати надбавки за роботу в органах поліції та під час розрахунку тривалості додаткової відпустки.

Крім того, представниця відповідача звернулась до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, зазначивши, що позивач призначений на службу в поліцію 10.01.2018 та тоді ж останньому встановлено стаж служби для виплати надбавки за вислугу років, а звернувся із рапортом щодо зарахування спірного періоду лише 21.06.2024, тобто більш ніж через шість років після встановлення позивачу стажу служби в поліції.

За наслідками розгляду клопотання про залишення позову без розгляду, суд зазначає таке.

Суд встановив, що згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідки управління кадрового забезпечення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області позивач із 10.08.2006 по 09.02.2017 навчався та проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, з 10.01.2018 дотепер проходить службу в Уманському РУП Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Встановлені обставини вказують на те, що спірні правовідносини між сторонами є триваючими, оскільки на дату звернення до суду з цим позовом позивач продовжує службу у відповідача, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

21.06.2024 позивач звернувся до ГУНП в Черкаській області з рапортом про зарахування до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу в ГУНП в Черкаській області вислугу років з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі України, яка дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Листом від 01.07.2024 № 4365-2024 відповідач повідомив позивача, що підстави для зарахування в стаж служби в поліції періоду служби з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі України Закон України Про Національну поліцію відсутні.

Бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02 липня 2015 № 580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами ст. 78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 ст. 78 Закону № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Спірні правовідносини між сторонами склались щодо не зарахування стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачеві надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Так, згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України від 23 червня 2005 № 2713-IV Про Державну кримінально-виконавчу службу України (далі Закон № 2713-IV) на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України Про Національну поліцію, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець фактично поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Крім того, ч. 1 ст. 6 Закону № 2713-IV закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Отже, всі обов`язки, обмеження служби в поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Таким чином, служба в Державній кримінально-виконавчій службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIII, повинна зараховуватись до стажу служби в поліції,

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства суд дійшов висновку, що під час проходження служби у спірний період на позивача розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому поліції, у т. ч. норми Закону № 580-VIII, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 № 114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Для вирішення спору суд також врахував правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20 щодо подібних правовідносин. Аналізуючи вказані вище норми законодавства, а саме ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIII, п. 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, ч. 5 ст. 23 Закону № 2713-IV Верховний Суд зазначив, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби, під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України Про міліцію та відповідні норми Закону України Про Національну поліцію, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Аналогічні правові висновки Верховний Суд сформував у постанові від 01.08.2023 у справі № 240/30024/21.

З урахуванням зазначеного, відмова відповідача у зарахуванні позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі не відповідає вказаним вище нормам законодавства.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представниці відповідача у відзиві на постанови Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №520/2067/19, від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, оскільки у вказаних постановах предметом розгляду, серед іншого, було зарахування до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугою років та надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років час навчання у вищому навчальному закладі із розрахунку - один рік за шість місяців. Відтак, правовідносини у вказаних справах є відмінними від тих, що є предметом спору у цій справі.

Суд зазначає, що застосуванню до цих правовідносин підлягає саме останній висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.08.2023 у справі № 240/30024/21.

Щодо посилання представниці відповідача на те, що Державна кримінально-виконавча служба України відсутня в ст. 78 Закону №580-VIII варто відмітити, що чинним на час проходження позивачем служби законодавством статус осіб, які проходили службу в кримінально-виконавчій службі, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини 2 статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Дотримуючись завдання адміністративного судочинства, визначеного в ст. 2 КАС України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування позивачу спірного періоду до стажу служби в поліції та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у ГУНП в Черкаській області вислугу років з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну в нього на момент переходу на службу в Головне управління Національної поліції в Черкаській області вислугу років з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну в нього на момент переходу на службу в Головне управління Національної поліції в Черкаській області вислугу років з 10.08.2006 по 09.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 23.09.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК