Справа № 560/13321/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення штрафу від 27.08.2024 ВП№72834426. Позивач зазначає, що виконавчий документ, виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №560/5510/23, був виконаний пенсійним органом належним чином, що свідчить про безпідставність оскаржуваної постанови. Оскільки у резолютивній частині рішення судом не було покладено зобов`язань щодо проведення подальших перерахунків пенсії стягувача без обмеження її максимальним розміром, позивач діяв правомірно, застосовуючи таке обмеження при вчиненні наступних перерахунків.

Розгляд справи призначений в межах строків, визначених КАС України.

Судом витребувані матеріали виконавчого провадження.

Відповідач подав відзив та витребувані матеріали виконавчого провадження. У відзиві позов не визнає, покликаючись на правомірність постанови. Зазначає, що ним був встановлений факт невиконання рішення суду без поважних причин, а саме та обставина, що боржник, провівши перерахунок, продовжив виплату стягувачу пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром всупереч рішенню суду. З огляду на це вважає, що накладення органом ДВС штрафу на позивача є обґрунтованим та правомірним, відтак у позові просить відмовити.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Зважаючи на це, розгляд справи здійснюється на підставі наявних доказів без проведення аудіозапису судового засідання.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ). Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець накладає штраф у подвійному розмірі.

Отже, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення суду є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення. Поважними причинами невиконання можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено зі змісту матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП№72834426 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом 07.09.2023 у справі №560/5510/23, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених коштів.

21.09.2023 державним виконавцем відкрите зазначене виконавче провадження ВП№72834426, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Пенсійний орган листом №2200-0902-8/101492 від 06.11.2023 повідомив, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведений перерахунок пенсії стягувача з 01.04.2019 в розмірі 90% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром. Також зазначалось про те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі №560/5510/23 пенсійний орган не було зобов`язано проводити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром під час наступних перерахунків.

Стягувачем 29.07.2024 подано заяву, з якої вбачається те, що Головне управління продовжує нараховувати та виплачувати пенсію із обмеженням її максимальним розміром всупереч рішенню суду.

07.08.2024 державним виконавцем скеровано пенсійному органу вимогу №13788 про виконання рішення суду у порядку та у спосіб, що визначені виконавчим документом. Крім того, державний виконавець просив надати копію документа про перерахунок пенсії з 01.03.2024.

Листом від 22.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 з 01.04.2019 здійснений перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії після перерахунку з 01.04.2019 склав 19310,85 грн., нарахована доплата за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 в сумі 78047,20 грн., яка підлягатиме виплаті після надходження відповідного фінансування.

27.08.2024 державним виконавцем складений акт, яким встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2019 проведений перерахунок, внаслідок чого розмір пенсії з 01.04.2019 склав 19310,85 грн. З 01.03.2024 пенсійним органом проведений черговий перерахунок пенсії стягувача, розмір якої з урахуванням індексації становив 27374,09 грн., проте сума до виплати була зменшена до 25745,45 грн. У акті зазначається, що боржник посилався на те, що рішенням суду у справі №560/5510/23 не було зобов`язано проводити перерахунки пенсії стягувача без обмеження її максимальним розміром у подальшому.

З огляду на це, державний виконавець встановив, що рішення суду не виконане у спосіб та порядок, визначений виконавчим документом (в частині перерахунку та виплати пенсії за поточний період)

27.08.2024 державним виконавцем прийнята спірна постанова ВП№72834426 про накладення штрафу 5100 грн.

Оцінюючи обґрунтованість спірної постанови, суд виходить з наступного.

Як вже встановлено, у адміністративній справі №560/5510/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було зобов`язане здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Як вбачається зі змісту наступних протоколів перерахунків пенсії стягувача, зокрема з 01.03.2024, розмір пенсії був знову підданий обмеженню. Зазначені обставини пенсійним органом не спростовуються належними доказами. Так, у листі від 22.08.2024 Головне управління не заперечує того, що наступні перерахунки пенсії стягувача продовжували здійснюватись із застосуванням обмеження її максимальним розміром, позаяк рішенням суду не було зобов`язано проводити їх без обмеження максимальним розміром.

Водночас, такий підхід до виконання рішень судів зводить нанівець їх суть та призначення як актів, якими поновлюється порушене право особи. Позиція пенсійного органу фактично зводиться до того, що для здійснення кожного наступного перерахунку пенсії фізична особа змушена буде щоразу звертатись до суду, оскаржуючи протиправні дії пенсійного органу, який відмовляється проводити виплату пенсії у передбаченому законом та рішенням суду розмірі.

Відтак те, що у рішенні суду окремо не зазначалось, що кожен наступний перерахунок пенсії повинен здійснюватись також без обмеження її максимальним розміром, не призводить до висновку, що пенсійний орган може самовільно знову обмежувати розмір пенсії стягувача. У цьому випадку суд виходить з того, що обмеження пенсії максимальним розміром було визнано протиправним відповідно до усталеної судової практики та рішення Конституційного Суду, про що пенсійному органу відомо.

Крім того, оскільки заборгованість по перерахунку пенсійним органом виплачена не була, рішення в цілому не могло вважатись таким, що виконане повністю та належним чином.

Зважаючи на це, суд погоджується з висновками органу ДВС щодо того, що на дату прийняття спірної постанови боржник не надав державному виконавцеві належні докази виконання виконавчого документа у спосіб та у порядку, визначеному рішенням суду/виконавчим документом. Водночас, відповідачем доведено невиконання виконавчого документа без поважних причин.

Також суд враховує те, що питання накладення штрафів охоплюється механізмом примусового виконання рішень, який спонукає боржника до виконання рішень належним чином, тоді як застосування та вичерпання виконавцем усіх передбачених законом засобів під час процедури примусового виконання у подальшому є підставою для звернення стягувача до суду з метою застосування заходів судового контролю.

Враховуючи зазначене, суд не має підстав погодитись з тим, що виконавчий документ був виконаний боржником у повному обсязі та належним чином.

На думку суду, висновки державного виконавця є правомірними та не суперечать вимогам закону, порушення під час процедури накладення штрафу судом не встановлені і належними доказами не доведені, з огляду на що позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 вересня 2024 року 16:40

Позивач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Відповідач:Управління забезпечення примусового Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, буд. 13/2,Хмельницький,29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)

Головуючий суддя І.С. Козачок