Справа № 420/20498/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 27 червня 2024 року надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), в якій позивач просить:

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ВП № 73847486 від 18.06.2024 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ. Залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ). Зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження.

А також, вказаною ухвалою зупинено провадження у справі до одержання витребуваних судом документів.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 року по справі № 420/15770/22 рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області від 07.02.2023 року ОСОБА_2 здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18.02.2022.

Також представник позивача зазначив, що періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів, зараховано до стажу роботи судді.

Розмір довічного грошового утримання суду у відставці з 18.02.2022 року становив 203368, 50 грн.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою від 03.04.2024 року про роз`яснення рішення по справі № 420/15770/22, та ухвалою від 16.04.2024 року було відмовлено у роз`ясненні рішення. При цьому в мотивувальній частині ухвали суду були надані роз`яснення щодо порядку виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, представник позивача зазначив, що Головне управління звернулось до ПФУ листом від 06.06.2024 року про надання дозволу опрацювання ЕПС за допомогою функції «Макетна обробка», з метою виконання роз`яснень щодо порядку і способу виконання судового рішення, викладеного у мотивувальній частині ухвали від 16.04.2024 року.

Представник позивача зазначає, що відсутність відповідного дозволу з боку ПФУ, унеможливлює виконання судового рішення, та враховуючи, що станом на дату направлення цього листа дозвіл Головному управлінню надано не було, Головне управління з об`єктивних причин не має можливості внести зміни до ЕПС ОСОБА_1 для виконання рішення суду в повному обсязі.

Представник позивача вважає, що оскільки Головне управління добровільно вчиняє всіх необхідних дій для виконання судового рішення в повному обсязі та те, що наявність дозволу з боку ПФУ на внесення змін до ЕПС через функцію «Макетна обробка» є обов`язковою умовою для належного виконання судового рішення, у державного виконавця були відсутні підстав вважати, що рішення суду не виконується з неповажних причин.

Через канцелярію суду 18.07.2024 року від Відділу примусового виконання рішень надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом матеріали виконавчого провадження.

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не виконано рішення суду, що стало підставою для прийняття постанови про накладення штрафу повторно.

Так, представник відповідача зазначив, що 24.04.2024 року на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано виконати вимоги виконавчого листа № 420/15770/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 18.02.2022 року зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів, та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Однак, Головним управлінням було проігноровано вимогу державного виконавця.

Тому 18.06.2024 року державним виконавцем було прийнято постанову про накладення повторного штрафу в розмірі 10200 грн.

Представник відповідача звертає увагу, що у вказаній постанові наголошено, що якби рішення суду було виконано, то загальний суддівський стаж, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складав 38 років 7 місяців (29 р. 10м.+8.р.7 м.) і відсоток з заробітку при обчислення пенсії складав би 86 % (20 років 50 % +36 % « 18 років х2»).

Згідно з розпорядження загальний відсоток з заробітку складає 68 %, що відповідає періоду роботи безпосередньо на посаді судді, але що стосується періоду строкової служби, навчання, роботи в прокуратурі, що складає 8 років 7 місяців, то ці періоди вказані у суддівський стаж, але при перерахунку довічного грошового утримання не враховані.

Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року поновлено провадження у справі зі стадії на якій його було зупинено.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до даних з Єдиного реєстру судових рішень суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі від 05.01.2023 року у справі № 420/15770/22 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку стажу роботи на посаді судді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 18.02.2022 року зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів, та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 07.02.2023 року.

10.02.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/15770/22.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення суду від 16.01.2024 року, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постановою від 16.01.2024 року відкрито виконавче провадження ВП №73847486 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/15770/22, виданого 10.02.2023 року.

Пунктом 2 вказаної постанови боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Суд встановив, що листом від 25.01.2024 вих. №1500-0306-5/13171 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 по справі № 420/15770/22, рішенням Головного управління від 20.11.2023 здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховано до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І. І. Мечникова (половина терміну) з 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 18.02.2022 склав 160803,00 грн. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. З огляду на зазначене Головне управління просило закінчити виконавче провадження №73847486 від 16.01.2024 року.

До листа було додано копія рішення від 20.11.2023 року.

Суд встановив, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем була складена вимога державного виконавця №2871, відповідно якої державний виконавець вимагає в триденний строк з моменту отримання вимоги надати на адресу відділу примусового виконання підтверджуючі документи (протоколи, розпорядження тощо) відповідно до яких можливо встановити факт зарахування стягувачу до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів.

На вимогу державного виконавця від 01.02.0224 року №2871 листом від 07.02.2024 року № 1500-0306-5/19868 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відповідь аналогічну листу від 25.01.2024, крім того повідомило, що зобов`язання щодо зарахування вищезазначених періодів до стажу роботи на посаді судді відсутні.

19.02.2024 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №73847486 за невиконання рішення суду на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області накладено штраф у розмірі 5100 грн. Даною постановою також зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.

На виконання постанови про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, Головне управління ПФУ в Одеській області листом від 29.02.2024 року № 1500-0306-5/31872 вкотре повідомило державного виконавця про виконання рішення суду.

Суд встановив, що 24.04.2024 року державний виконавець направив вимогу виконавця щодо виконання рішення суду в триденний термін з моменту отримання вимоги.

Листом від 06.05.2024 року Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило відповідачу, що ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою від 03.04.2024 року про роз`яснення рішення по справі № 420/15770/22, та ухвалою від 16.04.2024 року було відмовлено у роз`ясненні рішення. При цьому в мотивувальній частині ухвали суду були надані роз`яснення щодо порядку виконання судового рішення.

Враховуючи наявність нових обставин у справі у вигляді ухвали від 16.04.2024 року, яке містить роз`яснення щодо порядку і способу виконання судового рішення, Головне управління звернулось до ПФУ листом від 06.06.2024 року про надання дозволу опрацювання ЕПС за допомогою функції «Макетна обробка», та відсутність відповідного дозволу з боку ПФУ унеможливлює виконання судового рішення.

Суд встановив, що за результатами наданих позивачем документів старший державний виконавець прийняв постанову від 18.06.2024 року ВП № 73846486 про накладення штрафу на Головне управління ПФУ в Одеській області в розмірі 10200 грн.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваної постанови), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 цього Закону);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 цього Закону);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 ст. 26 цього Закону);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 ст. 63 цього Закону);

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (частина 3 ст. 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 цього Закону);

- у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 цього Закону).

Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою прийняття постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі стало те, що згідно зі ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з розпорядженням загальний відсоток з заробітку складає 68%, що відповідає періоду роботи безпосередньо на посаді судді з 21.04.1992 по 17.02.2022 р. та складає 29 років 10 місяців.

Що стосується періоду строкової служби (03.05.1976-10.05.1979), навчання (01.09.1980-01.02.1983), роботи в прокуратурі (01.08.1986-09.10.1989), що складає 08 років 07 місяців, то ці періоди в таблиці вказані як суддівський стаж, але при перерахунку довічного утримання вони не враховані.

Якби рішення суду було виконано, загальний суддівський стаж, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складав би 38 років 7 місяців (29 р.10 м.+8р.7міс.) і відсоток з заробітку при обчисленні пенсії складав би 86% (20 років 50% +36% « 18 років х2»).

Дослідивши наявне у справі рішення Головного управління ПФУ в Одеській області 68 від 21.11.2023 року, суд встановив, що зазначений у рішенні суду № 420/15770/22 стаж фактично не зарахований до стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і відповідно, не здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із врахуванням додатково зарахованого стажу прирівняного до стажу роботи на посаді судді.

На посилання позивача на те, що наявність дозволу з боку ПФУ на внесення змін до ЕПС через функцію «Макетна обробка» є обов`язковою умовою для належного виконання судового рішення, що є, на його думку, поважною причиною невиконання рішення суду, суд зазначає, що організація роботи та взаємодії органів Пенсійного фонду має бути узгоджена із вимогами чинного законодавства.

Зокрема, у даному випадку, Законом України «Про виконавче провадження» боржнику надаються чіткі строки на добровільне виконання виконавчого документа, які мають бути враховані у організації роботи пенсійних органів. Тому суд вважає, що наведені позивачем причини не є поважними.

Також, суд враховує, що рішення суду по справі № 420/15770/22 набрало законної сили 07 лютого 2023 року.

Лише у січні 2024 року стягувач звернувся до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Отже, рішення суду не було виконано добровільно і не було виконано у строк, наданий державним виконавцем після прийняття постанови про відкриття провадження у справі та направлених на адресу Головного управління ПФУ в Одеській області вимог державного виконавця.

Тому, суд вважає, що у позивача було достатньо часу для отримання дозволу з боку ПФУ на внесення змін до ЕПС через функцію «Макетна обробка», для виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що дії державного виконавця щодо прийняття постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі є правомірними, а тому позовні вимоги - визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ВП № 73847486 від 18.06.2024 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн, є безпідставними та не належать задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.