Справа № 340/5515/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/5515/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25022, ), Міської ради міста Кропивницького (вул.В.Перспективна, буд. 41, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25002, ) про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через представника адвоката Константінова О.Ф., звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів - Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, Кропивницької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 року № 2456 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда", в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :04:046:0110 до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2);

- визнати протиправними дії Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради щодо відмови у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки за заявою ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року;

- зобов`язати Департамент містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки з кадастровим номером :04:046:0110.

Ухвалою суду від 28.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.05.2024, є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:046:0110, з цільовим призначенням 02.01. "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель землі житлової та громадської забудови. Місцезнаходження земельної ділянки: в межах м. Кропивницький. 12.06.2024 звернулась до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради із заявою про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки, щодо нового будівництва одноповерхового житлового будинку. 14.06.2024 у видачі будівельного паспорту було відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:046:0110, відповідно до рішення міської ради від 17.09.2013 №2456 віднесена до рекреаційної зони, а тому наміри будівництва житлового будинку на вказаній земельній ділянці, не відповідають функціональному призначенню вказаної земельної ділянки.

Вважаючи відмову у видачі будівельного паспорту, яке ґрунтується на рішенні міської ради від 17.09.2013 №2456, в частині земельної ділянки з кадастровим номером :04:046:0110, протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відповідачі заперечуючи проти позову, надали відзиви (а.с.29-33,38-44) та вказують, що приймаючи рішення про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" Кіровоградська міська рада діяла у спосіб, в межах повноважень і компетенції визначеної ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком розроблення містобудівної документації затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.11.2011 №290, що як наслідок виключає можливість його скасування з даних підстав. Також вказують на те, що генеральний план міста Кіровограда, вихідні дані якого використовувались як основа при розробленні плану зонування міста Кіровограда, станом на день прийняття рішення про відмову у видачі будівельного паспорту та станом на час судового розгляду був та є чинним, що свідчить про законність та обґрунтованість відмови.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому суд враховує, що позивачем не ставиться питання щодо вирішення спору на відповідність рішення Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 року № 2456 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда", в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда", в частині віднесення земельної ділянки, кадастровий номер :04:046:0110 до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2), правовим актам вищої юридичної сили, а тому в даному випадку, на момент відкриття провадження у справі, не підлягала до застосовування ч. 4 ст. 264 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 17.05.2024, за умовами якого позивач придбала у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :04:046:0110, з цільовим призначенням 02.01. "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", категорія земель землі житлової та громадської забудови. Місцезнаходження земельної ділянки: в межах м. Кропивницький (а.с.17-19).

Земельна ділянка, яка була предметом купівлі-продажу, належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку №425337 від 19.03.2000, при цьому, цільове призначення земельної ділянки "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" (а.с.16).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, станом на 23.07.2024, цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :04:046:0110 - 02.01. "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" (а.с.7-12).

Реалізуючи права власника земельної ділянки позивач з метою забудови земельної ділянки, 12.06.2024р. звернулась до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради із заявою про видачу будівельного паспорта, до якої долучено необхідний пакет документів (а.с.13-21).

Позивач вказує, що не заперечується відповідачами, що 14.06.2024 у видачі будівельного паспорту було відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:046:0110, відповідно до рішення міської ради від 17.09.2013 №2456 віднесена до рекреаційної зони, а тому наміри будівництва житлового будинку на вказаній земельній ділянці, не відповідають функціональному призначенню вказаної земельної ділянки.

Представник позивачки вважає, що реалізації права користування земельною ділянкою перешкоджає План зонування території м. Кіровограда, затверджений рішенням Кіровоградської міської ради №2456 від 17 вересня 2013 року, яким придбану позивачкою земельну ділянку, незважаючи на раніше встановлене цільове призначення 02.01. "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", віднесено до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2), а тому, єдиним можливим засобом порушеного права є визнання протиправним та скасування рішення №2456 від 17 вересня 2013 року в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :04:046:0110 до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2) та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень статті 316 цього Кодексу правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частинами першою, другою статті 375 Цивільного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно до частини четвертої статті 373 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

У статті 90 Земельного кодексу України встановлені права власників земельних ділянок, згідно якої власники земельних ділянок мають право, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди; самостійно господарювати на землі та ін.

Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.

Судом установлено, що рішенням Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 р. №2456 затверджено містобудівну документацію "План зонування території міста Кіровограда", яка оприлюднена у встановленому порядку. (http://kr-rada.gov.ua/files/content/files/PZ-2013-2635.pdf).

Згідно із зазначеним Планом зонування частина земельної ділянки, кадастровий номер :04:046:0110 віднесено до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2).

Однак, судом встановлено, що до прийняття рішення від 17.09.2013 р. №2456, земельна ділянка кадастровий номер :04:046:0110 за цільовим призначенням була віднесена до 02.01. "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)".

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення обмежень у використанні земель, а також припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій, а також не тягне за собою обов`язковості зміни виду цільового призначення земельної ділянки незалежно від того, чи належить цей вид до переліку видів цільового призначення, встановлення яких є можливим у межах такої зони.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Частиною 5 статті 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин на переконання суду, віднесення належної ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2), що забороняє капітальне будівництво, порушує її право приватної власності на землю щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою на власний розсуд, зокрема, будувати житловий будинок та інші будівлі і споруди, самостійно господарювати на землі, тобто, використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.06.2022 року у справі 480/3000/20.

В даному випадку містобудівна документація "План зонування території міста Кіровограда" не відповідають відомостям Державного земельного кадастру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі Рисовський проти України, Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (справи Беєлер проти Італії, Москаль проти Польщі).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справи Лелас проти Хорватії від 20.05.2010 року та Тошкуце та інші проти Румунії від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (справа Беєлер проти Італії).

Частиною 4 статті 415 Цивільного кодексу України передбачено, що землекористувач зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Отже, позивач, як користувач земельної ділянки, за умови використання ним цієї земельної ділянки в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, а саме для будівництва і обслуговування житлового будинку, не може бути обмежений у праві користуватися цією земельною ділянкою, у тому числі у праві на її забудову.

Наявність декількох рішень щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:046:0110, які протирічать одне одному порушує право позивача на користування земельною ділянкою.

Ураховуючи, що наміри позивачки по забудові земельної ділянки відповідають цільовому призначенню, оскаржуване рішення Кіровоградської міської ради №2456 від 17 вересня 2013 року "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :04:046:0110 до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2), порушує права позивача та є протиправним в цій частині.

Крім того, частиною третьою статті 18 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що зонування території здійснюється з дотриманням, зокрема, вимог урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території.

У спірних правовідносинах формування земельної ділянки :04:046:0110 та встановлення її цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відбулося раніше, аніж Кіровоградською (наразі Кропивницькою) міською радою затверджена містобудівна документація «План зонування території міста Кіровограда».

Про те, що рішення Кіровоградської міської ради від 17 вересня 2013 року № 2456 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда», яким, зокрема, належна позивачці земельна ділянка була віднесена до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2), прийняте без врахування частини третьої статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», дійшов висновку Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 серпня 2017 року (провадження № К/800/35694/16).

Відповідно до ч.9 ст.264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Згідно з частиною 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За правилами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність оскаржуваного рішення, в той час, як відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій під час прийняття оскаржуваного позивачем рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що рішення Кіровоградської міської ради №2456 від 17 вересня 2013 року "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" в частині затвердження містобудівної документації із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :04:046:0110 до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2) є протиправним та підлягає визнанню нечинним в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачену ним суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. з кожного з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 року № 2456 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда", в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :04:046:0110 до рекреаційної зони активного відпочинку (Р-2).

Визнати протиправними дії Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради щодо відмови у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки за заявою ОСОБА_1 від 14 червня 2024 року.

Зобов`язати Департамент містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки з кадастровим номером :04:046:0110.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької міської ради (код ЄДРПОУ - 26241020).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК