Справа № 320/15812/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року справа №320/15812/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Київського апеляційного суду (далі - відповідач) про зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати позивачу, як судді Київського апеляційного суду, суддівську винагороду за період починаючи з 01.04.2023р.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету адміністративного позову, в якій позивач просить суд доповнити позовні вимоги новими, а саме: зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати позивачу, як судді Київського апеляційного суду, суддівську винагороду за період починаючи з 01.04.2023р. по 24.05.2023р., допустити до негайного виконання рішення суду.

В подальшому ухвалою суду прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету адміністративного позову. Встановлено відповідачу для подання до суду відзиву на позовну заяву, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, протягом 15-ти днів з дня отримання позовної заяви.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що після призову на військову службу відповідач не нарахував та не виплатив йому щомісячної суддівської винагороди з 01.04. по 24.05.2023р. Зазначені дії, на думку позивача, суперечать положенням ст. 130 Конституції України, ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та рішенню Ради суддів України від 05.08.2022р. №24. Також зазначає, що припинення виплати суддівської винагороди призведе то того, що за час перебування на військовій службі під час воєнного стану, йому не буде частково зараховано до стажу роботи на посаді судді, через ненадходження до бюджету відповідних відрахувань податків і заробітної плати судді.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів`не передбачено правове регулювання проходження суддею військової служби із збереженням суддівської винагороди. На позивача як на військовозобов`язаного, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації у зв`язку з введенням воєнного стану, поширюються гарантії, передбачені частиною 3 статті 119 Кодексу законів про працю України, зокрема за ним зберігається місце роботи і посада, а також йому виплачується грошове забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Оскільки позивач не здійснює правосуддя у зв`язку з проходженням військової служби, тому він не має права на отримання суддівської винагороди за спірний період.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач займає посаду судді Київського апеляційного суду (переведений Указом Президента України від 28.09.2018р. №297/2018) та має право на отримання суддівської винагороди, розмір якої визначається відповідно до ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

З 09.03.2022р. позивач був мобілізований до лав Збройних Сил України на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2022р. №2, що також підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 26.03.2022р. №15.

Як зазначає позивач, до 01.04.2023р. за ним зберігалась щомісячна суддівська винагорода за місцем роботи.

Втім, наказом голови Київського апеляційного суду від 05.04.2023р. №31-К позивачу припинено нарахування та виплату суддівської винагороди з 01.04.2023р.

Наказом голови Київського апеляційного суду від 24.05.2023р. №367-ОС скеровано вважати позивача таким, що повернувся з військової служби за призовом під час мобілізації та приступив до виконання повноважень (безпосередніх обов`язків правосуддя) з 25.05.2023р. у зв`язку із закінченням проходження військової служби 21.05.2023р. та звільненням у запас.

Позивач стверджує, що у період з 01.04. по 24.05.2023р. включно йому не було нараховано та виплачено суддівську винагороду.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України Про судоустрій та статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Із процитованого видно, що порядок виплати суддівської винагороди регламентується виключно Законом України Про судоустрій і статус суддів, що узгоджується з приписом частини другої статті 130 Конституції України, в силу якої розмір суддівської винагороди встановлюється виключно Законом України Про судоустрій і статус суддів.

Суд враховує, що Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (набув чинності 19.07.2022), було внесено зміни до Кодексу законів про працю України, яким визначаються гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

Зокрема, в частині 3 статті 119 Кодексу законів про працю України (в редакції з 19.07.2022) зазначено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада.

Втім, суд наголошує, що порядок виплати суддівської винагороди регламентується виключно Законом України Про судоустрій і статус суддів, який не передбачає таких підстав для зупинення виплати суддівської винагороди, як призов на військову службу під час мобілізації.

Крім того, рішенням Ради суддів України №10 від 14.03.2022 затверджено окремі рекомендації організації роботи судів та суддів в умовах воєнного стану.

Так, пунктом 3 розділу ІІ рішення Ради суддів України визначено, що суддівська винагорода у розмірі посадового окладу та доплат, визначених частиною другою статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", виплачується за наявності однієї із умов, зокрема, якщо суддя увільнений від виконання обов`язків з відправлення правосуддя у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період, зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що порядок виплати суддівської винагороди регламентується виключно Законом України "Про судоустрій і статус суддів", суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу суддівської винагороди.

Втім, як особисто зазначає позивач у позовній заяві та слідує із матеріалів справи, до 01.04.2023р. позивачу здійснювалась виплата щомісячної суддівської винагороди, втім з квітня по 24.05.2023р. включно винагорода не була нарахована та виплачена.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги даного позову підлягають задоволенню у спосіб визнання наведеної бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди за вказаний період з урахуванням уже фактично виплачених сум.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, оскільки у цій справі суд не приймав рішення про присудження виплати (стягнення з відповідача на користь позивача) сум суддівської винагороди та не визначав розмір такого стягнення, тому підстави для допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць згідно з пунктом 2 частини 1 статті 371 КАС України відсутні.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код рнокпп НОМЕР_2 ) до Київського апеляційного суду (місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2а; ) про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київського апеляційного суду (місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2а; ) щодо не нарахування та не виплати судді ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код рнокпп НОМЕР_2 ) суддівської винагороди за період з 01.04.2023р. по 24.05.2023р. включно.

3. Зобов`язати Київський апеляційний суд (місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2а; ) нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код рнокпп НОМЕР_2 ) суддівську винагороду за період з 01.04.2023р. по 24.05.2023р. включно.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.