Справа № 215/1937/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа №215/1937/24

адміністративне провадження № К/990/35825/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Прокопенка О. Б.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року заява позивача про відвід судді Тулянцевої І.В. у цій справі повернута заявнику без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погодившись з цими ухвалами суду першої інстанції, позивач подав дві апеляційні скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у цій справі була залишена без руху. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково; судом зменшено розмір судового збору ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у цій справі до 932,04 грн. Скаржнику був наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати документ про сплату судового збору в розмірі 932,04 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у цій справі була залишена без руху. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково; судом зменшено розмір судового збору ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у цій справі до 932,04 грн. Скаржнику був наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати документ про сплату судового збору в розмірі 932,04 грн.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у цій справі повернуто скаржнику. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 у цій справі повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із прийнятими ухвалами суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Предметом касаційного оскарження є ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, які можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції в силу приписів частини третьої статті 328 КАС України.

Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, скаржник вказав на протиправність ухвал Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року, оскільки суд апеляційної інстанції всупереч статті 251 КАС України не з`ясував день вручення ухвал від 28 червня 2024 року, якими надав строк для усунення недоліків апеляційних скарг. Водночас скаржник наголошує, що ухвалу від 28 червня 2024 року не отримав, тому фактично позбавлений реальної можливості виконати її вимоги. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції створює штучні перешкоди для забезпечення захисту конституційних прав та свобод громадянина, що порушує статті 6,7 КАС України.

Надаючи оцінку вказаним доводам скаржника, Верховний Суд зазначає про таке.

Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин п`ятої-шостої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додаються: 1) документ про сплату судового збору; 2) копії апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою статті 169 КАС України обумовлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною п`ятою статті 169 КАС України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а у разі неусунення такого недоліку, така скарга повертається особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копії ухвал про залишення апеляційної скарги без руху надіслано на адресу заявника апеляційної скарги.

28 червня 2024 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду повернувся конверт з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Суд апеляційної інстанції, врахувавши положення частини одинадцятої статті 126 КАС України, дійшов висновку, що ухвали від 28 червня 2024 року вважаються такими, що вручені скаржнику. У зв`язку з невиконанням вимог ухвал про залишення апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції, застосувавши частину другу статті 298 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертою статті 169 КАС України, повернув апеляційні скарги заявникові.

У контексті зазначеного Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23 листопада 2023 року у справі №215/7312/20, в межах якої ставилося питання правомірності повернення апеляційної скарги з підстав неусунення її недоліків за обставин повернення до суду поштового конверту, яким направлялася ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

У цій справі, Верховний Суд, зокрема, зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі №215/7312/20, як положення статті 126, так і положення статті 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03 від 17 січня 2003 року) Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд наголошує, що строк, який сплинув з дня постановлення судом апеляційної інстанції ухвал про залишення апеляційної скарги без руху (28 червня 2024 року) до дати прийняття ухвали про повернення апеляційної скарги (01 серпня 2024 року), є більш, ніж достатнім для забезпечення скаржнику можливості дізнатися про стан руху своїх апеляційних скарг та з`ясувати наявність ухвал про залишення скарги без руху і усунути недоліки апеляційних скарг.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, застосував процесуальні норми у відповідності до висновку про їх застосування, сформованого Верховним Судом у справі №215/7312/20.

Враховуючи, що доводи касаційної скарги не містять спростування доводів суду апеляційної інстанції щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права, а зміст ухвал Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року, свідчить про їхнє правильне застосування судом апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур О.Б. Прокопенко