Справа № 600/4082/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 вересня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4082/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати військовослужбовцеві ОСОБА_1 у повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року (довідка № 2018 від 29.09.2022) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату військовослужбовцеві ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року (довідка № 2018 від 29.09.2022) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Ухвалою суду від 11.09.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

Для усунення недоліків позовної заяви запропоновано позивачу подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин такого пропуску.

Залишаючи позовну заяву без руху та пропонуючи позивачу подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин такого пропуску, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку із не виплатою позивачу всіх сум грошового забезпечення, що належать працівникові при звільненні.

Так, позивачем оскаржуються дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 26 червня 2022 року по 29 вересня 2022 року з розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так в матеріалах справи наявна довідка, видана командиром ВЧ НОМЕР_2 від 29.09.2022 року №248 про те що ОСОБА_1 приймав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 26.06.2022 по 29.09.2022 року.

В матеріалах справи наявна довідка ВЧ 2195 №12/1189 від 12.10.2023 на вимогу адвокатського запиту від 11.10.2023 р. про те, що позивач проходив військову службу під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 з 09.03.2022 р. по 08.06.2023 р.

Таким чином, позивачу було відомо щодо розміру недоплаченого грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди).

Відтак, враховуючи викладене вище, позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даним позовом, який, з урахуванням відповіді на заяву представника позивача закінчився 13.01.2024 року.

При цьому, судом була надана оцінка доказів пропуску строків звернення.

Так, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява обґрунтована тим, що позивач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , та втратив можливість вільно переміщуватись територією України та не мав можливості своєчасно скористатись правовою допомогою, оскільки не міг покинути територію військової частини, а пізніше зону бойових дій.

Суд не прийняв до уваги заяву про поновлення строків звернення, оскільки позивач звільнений з військової служби 08.06.2023 р.

Більше того, представник позивача 11.10.2023 р. звертався до ВЧ НОМЕР_1 з заявою щодо проходження військової служби у відповідача, на що отримав відповідь 12.10.2023 р.

Суд не взяв до уваги твердження представника позивача, що у зв`язку з віддаленістю робочого місця адвоката ОСОБА_2 (м. Харків) від місця проходження позивачем військової служби, позивач не міг скористатись послугами адвоката вчасно.

Суд зазначає, що з моменту звільнення пройшло понад рік. При цьому з моменту звернення адвоката з запитом до військової частини пройшло понад 10 місяців.

Таким чином, зазначені у заяві аргументи про поновлення пропущеного строку звернення до суду/визнання причин поважними щодо пропуску такого строку, в розумінні КАС України не є підставою для задоволення клопотання позивача.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду щодо оскарження вказаних дій відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивач за наведених обставин і власного волевиявлення може повторно звернутись із заявою/клопотанням про поновлення строку звернення до суду, з обґрунтуванням поважних причин пропуску такого строку.

Так, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 11.09.2024 представником позивача подано до суду заяву, в якій просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Вказував, що дійсно звертався до відповідача з адвокатським запитом на отримання інформації щодо проходження військової служби позивачем. Так, зокрема, в матеріалах справи наявна довідка ВЧ 2195 №12/1189 від 12.10.2023 на вимогу адвокатського запиту від 11.10.2023 р. про те, що позивач проходив військову службу під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 з 09.03.2022 р. по 08.06.2023 р.

Вказував, що підставою для поновлення пропущених строків, є втрата адвокатом свого житла через війну, яке відбулось 22.06.2024 р. Зазначив що процесуальні строки також не було можливості дотриматись і до руйнації житла, оскільки місто Харків кожного дня потерпає від ударів керованими бомбами, ракетами та шахедами, внаслідок чого адвокат більшість часу проводить в укритті (без інтернету та мобільного зв`язку). Вказані обставини об`єктивно вплинули на реалізацію права на звернення до суду

З урахуванням вказаного суд зазначає наступне.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України і останній триває й досі.

Проте, введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Суд зазначає, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 по справі №640/3489/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача вказано с. Шипинці, Чернівецької області. З урахуванням вищевикладеного суд не вбачає поважності причини пропуску процесуального строку ОСОБА_1 .

Зареєстрованим місцем проживання представника позивача зазначено АДРЕСА_1 .

Так, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно вказаного Переліку, Харківська міська територіальна громада з 15.09.2022 віднесена до територій можливих бойових дій. Отже, м. Харків не є територією, на якій ведуться активні бойові дії.

При цьому, суд зауважує, що проміжок часу з 13.10.2023 року по 10.09.2024 р., з урахуванням встановленого законом трьохмісячного строку звернення до суду з даною категорією адміністративних позовів, є значним та свідчить про те, що позивач не вживав розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення. Доказів протилежного позивачем суду не надано.

Судом встановлено, що представником позивача у клопотанні не зазначає жодних обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на звернення до суду в межах строку звернення, а лише вказує на загальні обставини щодо безпекової ситуації в м. Харкові, які стосуються всіх мешканців міста. Позивачем також не доведено вжиття заходів для того, щоб реалізувати своє право якнайшвидше після закінчення строку звернення до суду, та не зазначено обставин, що безпосередньо свідчили б про неможливість реалізувати позивачем його права на звернення до суду з даним позовом в межах строку.

Відтак, суд вважає, що у поданій представником позивача заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду та не надано на підтвердження указаного жодних належних та допустимих доказів.

Суд наголошує, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Із змісту доводів, наведених представником позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, не вбачається обставин, які були б пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права позивача на своєчасне звернення до суду з даним позовом у встановлений законом строк.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а вказані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду суд визнає неповажними.

Крім цього, варто зазначити, що із заявою про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, позивач, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, до суду не звертався.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Стаценко Джамал Русланович до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

3. Роз`яснити, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич