Справа № 420/13248/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача (військової частини № НОМЕР_1 ) щодо зміни дати зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов з 13 червня 2008 року у загальній та першочерговій чергах та з 24 жовтня 2008 року у позачерговій черзі на одержання житлового приміщення;

зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 прийняти рішення про зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 03 лютого 1995 року у загальній черзі та першочерговій, а також з 10.09.2002 року у позачерговій черзі на одержання житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 є старшим солдатом запасу, учасником бойових дій ДРА, інвалідом війни, колишнім старшим телефоністом телефонного відділення телефонного центру Південного оперативного командування. Позивачка разом із своїм чоловіком проходила військову службу у АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_2 ). У 1995 році переїхала до м. Одеси, де продовжила нести службу. З 03.02.1995 року ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при житловій комісії управління Південного оперативного командування у загальній черзі та з 10.09.2002 року у позачерговій черзі зі складом сім`ї 3 особи (чоловік ОСОБА_2 , який с учасником бойових дій ДРА, має другу групу інваліда війни, має статус ліквідатора 1-ї групи наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, син - ОСОБА_3 , 1994 р.н.), що підтверджується довідкою № ЖК - 60 від 21.10.2014 року, яка видана житловою комісією Управління ордену червоного прапору Південного оперативного командування Міністерства оборони України. Також підтвердженням цього є відповідь на звернення ОСОБА_1 до штабу ордену червоного прапора південного оперативного командування № НОМЕР_3 від 15.03.2011р (копія долучена).

У позові вказано, що у відповіді (листі) Одеського КЕУ, Одеське КЕУ повідомило, що ОСОБА_1 перебуває у черзі з 2008 року відповідно до рішень ЖПК та надало копії останніх. 17.01.2024р. адвокат Шевчук Ю.А. звернувся до Одеського КЕУ в інтересах ОСОБА_1 стосовно вирішення питання збереження та/або відновлення часу перебування на квартирному обліку саме з 1995 року.

Як вказано у позові, 29.01.2024р. адвокат позивача направив на вашу поштову адресу (рекомендованим поштовим зв`язком) заяву щодо вирішення питання зарахування ОСОБА_1 на квартирній черзі з 1995 року. Згідно трекінгу відправлень поштової служби «Укрпошта» 19.02.2024р. відправлення № 061 було вручено особисто. Однак відповіді так і не отримав. Тоді, 28.03.2024р. представником позивача було направлено відповідачу адвокатський запит з приводу надання інформації про стан розгляду заяви за вих. №29/01/24-1 від 29.01.2024р. 15.04.2024р. на електронну пошту представника позивача надійшла відповідь на адвокатський запит, до якого додана і лист-відповідь на заяву від 29.01.2024р. Відповідно до листів-відповідей, військова частина № НОМЕР_1 зазначила: «відповідно до законодавства, які діяли на кожен період…, датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення». Таким чином, станом на день звернення до суду із цим позовом, питання залишається невирішеним.

Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду позивачем надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та уточнений адміністративний позов.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновлено позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, витребувано у відповідача по справі військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії матеріалів, що послугували підставою для вчинення оскаржуваних дій, зокрема, але не виключно заяви позивача про взяття на квартирний облік, зняття з квартирного обліку, поновлення на квартирному обліку, зміни дати постановлення на квартирний облік, докази повідомлення позивача про рішення щодо зняття позивача з квартирного обліку/зміни дати з якої позивач постановлена на квартирний облік, а також усіх документів, які були враховані для прийняття оскаржуваного рішення.

17.07.2024 року (вх.№ЕС/29280/24) від представника Одеського квартирно-експлуатаційного управління надійшли пояснення.

18.07.2024 року (вх.№ЕС/29657/24) від представника військової частини № НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві вказано, що з 1993 року по 2005 рік позивач по суті забезпечувалась житлом та була в ньому прописана, а відповідно до норм наказу Міністерства оборони України «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» від 03.02.1995 року № 20, який був чинний на момент виникнення питання та до 10.11.2006 року, надання житла військовослужбовцям провадиться після здачі ними жилої площі, яку вони займали, за попереднім місцем служби (навчання), крім випадків, коли там заповнолітні члени їх сім`ї. Не здача попереднього службового житла підтверджується рапортом, який був написаний Позивачем від 19.05.1999 року (копія додається), у якому Позивач зобов`язувався здати житло у майбутньому. У подальшому згідно доданих документів до житлової справи ОСОБА_1 є рапорт від 18.07.2007 року з проханням про постановку на квартирний облік у зв`язку зі здачею житлової площі у попередньому місті проходження служби. Довідок, витягів, які б підтверджували на той момент достовірність інформації про здачу службового житла у житловій справі Позивача були відсутні, тому житлова комісія не могла винести рішення про прийняття на квартирний облік. У зв`язку з нестачею необхідних документів для постановки на квартирний облік для прийняття у загальну та позачергову чергу спочатку позивачці було відмовлено у постановці. Згодом позивач додала Довідку КЕВ м. Полтава про те, що утримувана житлова площа у АДРЕСА_2 була здана повністю лише 16.07.2007 року. Рапортом від 24.09.2008 року Позивач просила внести зміни про склад сім`ї та додати чоловіка та сина і відповідно до витягу з протоколу № 9 засідання житлової комісії штабу та управління ПівдОК від 24.10.2008 року на підставі п. 3 наказу МОУ від 06.10.2006 року № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень» та доданих підтверджуючих документів, змінено склад сім`ї з однієї на трьох осіб.

Як зазначено у відзиві, позивач, з підстав не здачі жилої площі, яку вона зі своєю сім`єю займала, за попереднім місцем служби, у 2008 році була зарахована на квартирний облік у загальній та позачерговій чергах, так як лише з моменту надання підтверджуючих документів реалізувала своє право на зарахування на квартирний облік.

Зважаючи на викладені обставини, військова частина НОМЕР_1 вважає, що аргументи, що викладені Позивачем у позовній заяві розкриті поверхнево та помилково. Підстав для зміни дати зарахування на квартирний облік позивача та членів його сім`ї - відсутні. Відмова Позивачу в перегляді черговості та зарахуванні на квартирний облік у з 03.02.1995 року у загальній та з 10.09.2002 року у позачерговій чергах, є обґрунтованою та правомірною, а тому не підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

25.07.2024 року (вх.№ЕС/30764/24) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та обставини.

Позивач з 31.08.1992 року проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ), яка в подальшому увійшла у склад військової частини НОМЕР_5 ..

Згідно довідки від 21.10.2014 року №ЖК-60 (а.с.12) старший солдат у відставці ОСОБА_1 перебувала на квартирному обліку при житловій комісії управління Південного оперативного командування у загальній черзі з 03 лютого 1995 року, першочерговій з 03 лютого 1995 року та позачерговій черзі з 10 вересня 2002 року зі складом сім`ї 3 особи (вона, чоловік, син). Квартирна справа передана відповідно до акту №2/131 від 26.02.14 до військової частини НОМЕР_1 . Житлом від Міністерства оборони України не забезпечувався.

На підставі розпорядження начальника ОМУ СВ від 22.01.1999 року №116/2/152 старший солдат ОСОБА_1 була відкомандирована для подальшого проходження військової служби у розпорядження 64 вузлу зв`язку АДРЕСА_3 .

Разом із відзивом відповідачем надано до суду, зокрема, копії:

- рапорту позивача від 19.05.1999 року, в якому вона просила поставити її на квартирний облік в загальну і позачергову чергу як учасника бойових дій без прописки у м.Одеса, як таку, що утримує житлову площу у м.Конотоп, яке зобов`язується здати;

- рапорту позивача від 11.09.2002 року, в якому вона просила включити її в списки на позачергове отримання житлової площі у зв`язку із звільненням чоловіка ОСОБА_2 у запас по стану здоров`я з 10.09.2002 року;

- рапорту позивача від 18.07.2007 року, в якому вона просила поставити її на квартирний облік в загальну і позачергову у зв`язку із пропискою у АДРЕСА_3 .

Крім того, разом із відзивом відповідачем надано до суду довідки від 05.07.2006 року №1414 та від 17.09.2007 року №11 згідно яких житлову площу у АДРЕСА_2 утримував ОСОБА_2 та здав її 16.07.2007 року. Крім того, у довідці від 05.07.2006 року №1414 вказано, що вданому приміщенні проживає ОСОБА_2 .

З наданого до суду листа військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2024 року №921/1092 (а.с.14) судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 , перебуває в узагальнених списках військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання в Одеському грізні при військовій частині НОМЕР_1 , зі складом сім`ї 3 особи в загальній черзі з 13.06.2008 № 1683, в першочергові черзі з 13.06.2008 № 200, як учасник бойових дій в Афганістані, в позачерговій черзі з 24.10.2008 № 465, як інвалід війни 2 групи, звільнена зі служби за станом здоров`я.

Так, наказом №317 від 07.08.2020 року затверджено протокол житлової комісії № 20 від 04.08.2020 р. щодо зміни дати зарахування на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання старшому солдату запасу ОСОБА_1 , 1961 р.н.. склад сім`ї 3 особи: вона, чоловік ОСОБА_2 , 1962 р.н., та син ОСОБА_3 , 1994 р.н., в загальній черзі з 13.06.2008 року (протокол №5 від 13.06.2008 року) та до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилого приміщення, як учасник бойових дій, з 13.06.2008 року (протокол №5 від 13.06.2008 року), до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилого приміщення, як звільнена з військової служби за віком, з 24.10.2008 року (а.с.15-зворотній бік).

17.01.2024 року адвокат Шевчук Ю.А. в інтересах звернувся до Одеського КЕУ в інтересах ОСОБА_1 стосовно вирішення питання збереження та/або відновлення часу перебування на квартирному обліку саме з 1995 року.

23.01.2024 року на електронну адресу адвоката позивача надійшов лист (відповідь) від Одеського КЕУ, в якому зазначило, що Одеське КЕУ лише узагальнює списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов та запропонувало звернутись з вказаним питанням до ЖК військової частини НОМЕР_1 .

29.01.2024 року позивач направив на поштову адресу позивача заяву щодо вирішення питання зарахування ОСОБА_1 на квартирній черзі з 1995 року.

Як стверджує представник позивача, відповіді на вказану заяву ним так і не отримав.

28.03.2024р. представником позивача було направлено відповідачу адвокатський запит з приводу надання інформації про стан розгляду заяви за вих. №29/01/24-1 від 29.01.2024р.

15.04.2024р. на електронну пошту представника позивача надійшла відповідь на адвокатський запит, до якого додана і лист-відповідь на заяву від 29.01.2024р.

Відповідно до листів-відповідей, військова частина № НОМЕР_1 зазначила: «відповідно до законодавства, які діяли на кожен період…, датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення».

Вважаючи дії відповідача (військової частини № НОМЕР_1 ) щодо зміни дати зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов з 13 червня 2008 року у загальній та першочерговій чергах та з 24 жовтня 2008 року у позачерговій черзі на одержання житлового приміщення протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частинами першою та другою статті 9 Житлового кодексу України визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 118 Житлового кодексу України встановлено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до статей 121-122 Житлового кодексу України порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (в редакції, що діяла станом на взяття позивача на квартирний облік), військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України ( 5464-10 ).

До одержання постійного жилого приміщення військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, надаються службові жилі приміщення. У разі відсутності такого житла військова частина зобов`язана тимчасово орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) ним жилого приміщення на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Офіцери, прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової служби при звільненні з військової служби в запас чи у відставку за вислугою років, а також у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців забезпечуються жилою площею у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (в редакції, станом на 01.01.2008 року), держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР ( 5464-10 ) та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці строкової військової служби розміщуються в казармах (на кораблях) згідно із Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України ( 548-14 ). За ними зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на строкову військову службу. Вони не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання. Такі жилі приміщення надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та членів його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, надається жила площа в сімейних гуртожитках. У разі відсутності таких гуртожитків їм виплачується за місцем проходження військової служби грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями ( 1081-2006-п ), а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ним

Станом на дату зміни дати зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського(у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 (далі в редакції станом на зміни дати зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов)

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року N 1081 та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність з чинним законодавством, наказом Міністерства Оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень.

Пунктом 2 наказу Міністерства Оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 визначено, що наказ Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1995 року за N 43/579, вважати таким, що втратив чинність.

Згідно пункту 3.7 Інструкції № 577 військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

При цьому облікова справа направляється командиром (начальником) військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі розформування військової частини - до військового комісаріату.

Перебування військовослужбовця на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, підтверджується Довідкою (додаток 4) про перебування на обліку за попереднім місцем служби та зняття з обліку, виданою відповідним квартирно-експлуатаційним органом та командиром військової частини.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність з чинним законодавством, наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Пунктом 2 Наказу № 1081 визначено, зокрема, вважати таким, що втратив чинність наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 № 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень».

Пунктом 2.15 Інструкції № 737 визначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

У разі якщо військовослужбовець не перебував на обліку за одним із місць проходження військової служби, попередній час перебування його на обліку зберігається, якщо період проходження військової служби в цьому населеному пункті не перевищував шести місяців.

В подальшому пункт 2.15 став пунктом 2.14.

Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Пунктом 5 Наказу № 380 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».

Згідно із пунктом 9 Розділу IV Інструкції № 380 військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.

Таким чином, починаючи з прийняття Міністром оборони України наказу від 03 лютого 1995 року № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» національне законодавство передбачає зарахування попереднього часу перебування військовослужбовця на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень) при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон.

Відповідно до змісту норм Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року, Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 (далі - Інструкція № 577), які діяли у період з 2001 року по 2008 рік, військовослужбовці, що перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

В той же час станом на дату відкомандирування позивача подальшого проходження військової служби у розпорядження 64 вузлу зв`язку м.Одеса та станов на дату подання рапорту від 19.05.1999 року, чинні на той час нормативно-правові акти не передбачали наявність таких умов для збереження попереднього часу перебування на обліку як реєстрація місце проживання не передбачає.

Відповідачем не наведено, а судом не встановлено законодавчо визначених підстав для зміни дати зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов з 13 червня 2008 року у загальній та першочерговій чергах та з 24 жовтня 2008 року у позачерговій черзі на одержання житлового приміщення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розглядаючи дану справу суд враховує, що відповідачем протягом усього строку розгляду даної справи не надано доказів на підтвердження того, що житлове приміщення у м.Конотоп, в якому проживала позивач та її чоловік було видалено їй саме як службове житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз норм ст. 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні та оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відповідача (військової частини № НОМЕР_1 ) щодо зміни дати зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов з 13 червня 2008 року у загальній та першочерговій чергах та з 24 жовтня 2008 року у позачерговій черзі на одержання житлового приміщення.

Зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 прийняти рішення про зарахування ОСОБА_1 (із складом сім`ї три особи) на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 03 лютого 1995 року у загальній черзі та першочерговій, а також з 10.09.2002 року у позачерговій черзі на одержання житлового приміщення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Суддя П.П. Марин