Справа № 200/578/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року справа №200/578/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 200/578/24 (головуючий І інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач 1), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року, та пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення в період з 16.12.2023 року по 14.01.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року, та пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення в період з 16.12.2023 року по 14.01.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року заяву ОСОБА_2 про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку - задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року залучено до участі в адміністративній справі № 200/578/24 як другого відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

- в задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначив, що позивач не є поліцейським чи особою рядового складу служби цивільного захисту, а його захворювання сталось з причини, яка не пов`язана із захистом Батьківщини.

Позивачем помилково ототожнюється поняття «пов`язаність травми з проходженням військової служби» та «пов`язаність травми з захистом Батьківщини». Встановлює факт пов`язаності поранення, травми з захистом Батьківщини, командування військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, шляхом видачі Довідки за формою, яку визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. У цьому випадку, військовою частиною довідка за формою яку визначено додатком 5 до Положення, позивачу не видавалася. Більш того, військова частина заперечує факт того, що він отримав травму під час бойових дій та вона пов`язана з захистом Батьківщини.

Питання визначення пов`язаності отриманого поранення (травми, контузії, каліцтва) з захистом Батьківщини, відносено до виключної компетенції командування військової частини де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець.

За таких обставин, оскільки військова частина, де проходив службу позивач під час отримання ним травми, заперечує факт пов`язаності його травми з захистом Батьківщини, та не видала відповідну Довідку за формою, яка визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, підстави для нарахування та виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, відсутні.

Крім того, позивачем обрано неправильний спосіб захисту, оскільки виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказу, а сам наказ створюється на підставі первинних медичних документів, які не містять інформацію, що хвороба пов`язана із захистом Батьківщини.

Отже позивачу, якщо він не згоден зі своїм статусом спір має вирішуватись на рівні ВЛК, шляхом подання скарги чи позову на ймовірно неправомірні дії чи бездіяльності, а не шляхом вимагання від військової частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 коштів за набуття статусу, якого він не має.

Апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ч.5 ст. 122 КАС України.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, виходячи з наступного.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 30.04.2021.

15.07.2022 під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_4 позивачем отримано поранення під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми № 4312 від 25.07.2023.

29.07.2022 проведено медичний огляд позивача ВЛК ОКНП «ЧОКЛ». Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва: розрив заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу. Синовіт. Блок лівого колінного суглобу. Дискогенна радикулонапатія зліва з вираженим больовим та м`язово-тонічним синдромом. Остеоартроз лівого гомілково- ступневого суглобу. Остеоартроз таранно-човникоподібного суглобу. Синовіт. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 29.07.2022 року № 119.

19.06.2023 проведено медичний огляд позивача. Захворювання - так, пов`язане із проходженням військової служби. Травма - так, пов`язана із проходженням військової служби. На підставі статті 23-б, 54-в, 61-в, 78-в, 45-г графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ обмежено придатний до військової служби, що підтверджується довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 19.06.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 № 182 від 23.08.2023 молодшого сержанта ОСОБА_2 призначено на посаду робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти Військової частини НОМЕР_2 , як такого, що прибув з Військової частини НОМЕР_5 (обставина не заперечується сторонами).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 № 202 від 11.09.2023 молодшого сержанта ОСОБА_2 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно направлення від 11.09.2023 молодший сержант ОСОБА_2 направлявся на стаціонарне лікування з діагнозом: застарілий розрив медіального меніска лівого колінного суглобу, післятравматичний артроз (вказане не заперечується сторонами).

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого (стаціонарного) травматологічного відділення від 22.09.2023 № 3829 АТ «Укрзалізниця Філія «Центр Охорони Здоров`я» Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті, ОСОБА_2 у період з 12.09.2023 по 22.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом посттравматичний лівобічний гонартроз ІІ-ІІІ ступеня загострення.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 № 217 від 25.09.2023 молодшого сержанта ОСОБА_2 зараховано як такого, що повернувся з лікування (вказане не заперечується сторонами).

Згідно довідки військово-лікарської комісії КНП «Первомайська ЦРЛ» 15.12.2023 було проведено медичний огляд позивача. Діагноз: Стан після грижесічіння. Лівостороння пахова грижа, ДДЗ поперекового відділу хребта, помірний больовий синдром. Ожиріння І аліментарно-конституційне. Хронічний стеатогепатит з незначним порушенням функції.

Захворювання - так, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

Згідно постанови ВЛК від 15.12.2023 № 192 КНП «Первомайська ЦРЛ» 15.12.2023 було проведено медичний огляд позивача. Діагноз: Стан після грижесічіння. Лівостороння пахова грижа, ДДЗ поперекового відділу хребта, помірний больовий синдром. Ожиріння І аліментарно-конституційне. Хронічний стеатогепатит з незначним порушенням функції.

Захворювання - так, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

15.12.2023 позивач звернувся до командування Військової частини НОМЕР_2 з рапортом про надання відпустки за станом здоров`я за 2023 рік терміном 30 діб з 16.12.2023.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 298 від 15.12.2023 молодший сержант ОСОБА_2 на підставі рапорту від 15.12.2023, довідки ВЛК та постанови ВЛК від 15.12.2023 № 192 вибув у відпустку (реабілітацію) за станом здоров`я терміном на 30 діб з 16.12.2023 по 14.01.2024.

З метою нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн. пропорційно періодам стаціонарного лікування та періодам перебування у відпустці для лікування тяжкої травми пов`язаної із проходженням служби та захистом Батьківщини, позивач 27.11.2023 звернувся до відповідача із відповідною заявою.

Листами відповідача від 29.12.2023 року та 08.12.2024 позивача повідомлено, що у період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 з 23.08.2023 ним не отримано поранень чи травм, стаціонарне лікування після поранення чи травми не проходив, у відпустці для лікування після тяжкого поранення не перебував.

Крім того повідомлено, що у Військовій частині НОМЕР_2 відсутні будь-які рапорти ОСОБА_2 про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди, а також довідки про обставини травми, а тому відсутні підстави для нарахування додаткової грошової винагороди.

Щодо строку звернення з цим позовом до суду.

В обґрунтування заяви щодо пропущеного строку звернення до суду позивач зазначив, що він є діючим військовослужбовцем, а тому втратив можливість вільно переміщуватися територією України та не мав можливості своєчасно скористатися правовою допомогою, оскільки не міг покинути територію військової частини. У зв`язку з викладеним, позивач просить вважати причину пропуску звернення до суду поважною та поновити строк звернення до суду з даним позовом.

За ч. 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч. 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом з тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 3 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22, від 17.08.2023 у справі № 380/14039/22.

Згідно ч. 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

За ч. 2 цієї статті із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Апеляційний суд враховує, що за матеріалами справи позивач не був звільнений з військової служби, тому ним не пропущено строки, передбачені ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Згідно ч. 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, посилаючись на своє ж рішення від 6 липня 1999 року №8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».

Згідно ст. 1 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За ч. 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно ч.ч. 1-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України, від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX; від 18.04.2022 року № 2593/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX; від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-IX; від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX; від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX; від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX; від 01.05.2023 року № 254/23, затвердженим Законом України від 02.05.2023 року № 3057-IX; від 26.07.2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 року № 3275-IX; від 06.11.2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 року № 3429-IX; від 05.02.2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 року № 3564-IX воєнний стан продовжений зокрема з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) (у редакції чинній на дату прийняття), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 року, № 350 від 22.03.2022 року, № 400 від 01.04.2022 року, № 754 від 01.07.2022 року, № 793 від 07.07.2022 року, № 1066 від 27.09.2022 року, № 1146 від 08.10.2022 року, № 43 від 20.01.2023 року, № 836 від 09.08.2023 року, № 1001 від 15.09.2023 року, № 1162 від 07.11.2023 року, № 103 від 30.01.2024 до Постанови № 168 від 28.02.2022 року були внесені відповідні зміни та доповнення.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 року № 400, яка застосовується з 24.02.2022, внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168, якою вказаний пункт доповнено абзацами такого змісту:

«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).».

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 року № 836, яка застосовується з 01.06.2023, Постанову № 168 доповнено 12 такого змісту:

«Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).».

З аналізу пункту 1 Постанови № 168 (зі змінами) можна дійти висновку, що передбачена ним додаткова винагорода в розмірі до 100 000,00 гривень є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру.

При цьому, виплата винагороди здійснюється тільки у період дії воєнного стану та залежить від певних умов: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а її розмір залежить від днів участі у таких діях та заходах; у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Отже, для нарахування та виплати додаткової винагороди збільшеної до 100 000,00 гривень, яка встановлена пунктом 1 Постанови № 168 (зі змінами), позивач мав надати належні, допустимі, достовірні та достатні докази, зокрема:

- безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах;

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Спірним при апеляційному перегляді є наявність підстав для зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_4 № 4312 від 25.07.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 15.07.2022 в дорозі до укриття під час артилерійського обстрілу молодшим сержантом ОСОБА_2 було отримано механічну травму. Механічна травма настала під час воєнного стану та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини. Ознак алкогольного сп`яніння не було виявлено.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 29.07.2022 року № 119, 29.07.2022 було проведено медичний огляд позивача ВЛК ОКНП «ЧОКЛ». Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва: розрив заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу. Синовіт. Блок лівого колінного суглобу. Дискогенна радикулонапатія зліва з вираженим больовим та м`язово-тонічним синдромом. Остеоартроз лівого гомілково- ступневого суглобу. Остеоартроз таранно-човникоподібного суглобу. Синовіт, захворювання - так, пов`язане з проходженням військової служби.

19.06.2023 було проведено медичний огляд позивача. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Вертеброгенна поперекова радикулопатія, стійкі м`язово-тонічні та больові прояви, з помірним порушенням функції кінцівки. Хронічний стеатогепатит, з незначним порушенням функції. Простий міопічний астигматизм обох очей при гостроті зору з корекцією 1.0/1.0. Аліментарно-конституційне ожиріння. Викривлення носової перегородки з порушенням функції носового дихання. Захворювання - так, пов`язане із проходженням військової служби.

Посттравматичний деформуючий артроз обох колінних та лівого гомілковостопного суглобів, лікований оперативно, артроскопія лівого колінного суглобу, резекція медіального меніску, обробка пошкоджень хряща, лаваж суглобу, артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з больовим синдромом та незначним порушенням функції. На підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до тяжких травм. Травма - так, пов`язана із проходженням військової служби.

На підставі статті 23-б, 54-в, 61-в, 78-в, 45-г графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ обмежено придатний до військової служби, що підтверджується довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 19.06.2023.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого (стаціонарного) травматологічного відділення від 22.09.2023 № 3829, позивач у період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні АТ «Укрзалізниця Філія «Центр Охорони Здоров`я» Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті з діагнозом посттравматичний лівобічний гонартроз ІІ-ІІІ ступеня загострення.

За п. 1 Постанови № 168 (зі змінами) передбачена виплата особам додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень внаслідок двох самостійних та окремих підстав:

- які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або

- які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

До такого висновку спонукає і застосування в нормативно-правовому акті роздільного сполучника «або» між цими двома підставами.

Згідно п. 11 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (чинна на період перебування позивача на стаціонарному лікуванні) підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

За п. 12 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку № 260 (чинна на період перебування позивача на стаціонарному лікуванні) керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (безвідносно наявності отримання тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії), а умовою для такої виплати є поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини.

Суд враховує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Отже, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі до 100 000 гривень.

В довідці Військової частини НОМЕР_4 про обставини травми № 4312 від 25.07.2023 зазначено, що 15.07.2022 в дорозі до укриття під час артилерійського обстрілу молодшим сержантом ОСОБА_2 було отримано механічну травму. Механічна травма настала під час воєнного стану та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини.

19.06.2023 проведено медичний огляд позивача. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Посттравматичний деформуючий артроз обох колінних та лівого гомілковостопного суглобів, лікований оперативно, артроскопія лівого колінного суглобу, резекція медіального меніску, обробка пошкоджень хряща, лаваж суглобу, артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з больовим синдромом та незначним порушенням функції. На підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до тяжких травм. Травма - так, пов`язана із проходженням військової служби.

За випискою з медичної карти амбулаторного хворого (стаціонарного) травматологічного відділення від 22.09.2023 № 3829, позивач у період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні АТ «Укрзалізниця Філія «Центр Охорони Здоров`я» Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті з діагнозом посттравматичний лівобічний гонартроз ІІ-ІІІ ступеня загострення.

На стаціонарному лікуванні позивач перебував у зв`язку з одержаною 15.07.2022 року під час виконання обов`язків військової служби по захисту Батьківщини механічною травмою, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_4 № 4312 від 25.07.2023.

Враховуючи на наявність цієї довідки, у відповідача були наявні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого).

Водночас позивачу не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 16.02.2024 № 846 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 .

Враховуючи фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки отримане позивачем поранення 15.07.2022 року пов`язане із захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, позивач має право на нарахування та виплату йому додаткової винагороди розмірі 100000,00 грн. на місяць, як такий, що отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини у спірний період, оскільки лікування пов`язане саме з отриманим поранням.

За п. 8 розділу І «Загальних положень» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Військова частина НОМЕР_2 згідно довідки № 259/23 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань являється відокремленим підрозділом без права юридичної особи та не має власного казначейського рахунку і знаходиться на повному забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 .

Отже, що розрахунок грошового забезпечення Військовою частиною НОМЕР_1 відбувається на підставі наказу Військової частини НОМЕР_2 , в якій перебуває військовослужбовець.

Оскільки Військова частина НОМЕР_2 , в якій позивач проходить військову службу, перебуває на грошовому забезпеченні у Військової частини НОМЕР_1 , тому саме на останню покладається обов`язок щодо нарахування та виплати спірних сум.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про:

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.09.2023 року по 22.09.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 200/578/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 23 вересня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко