Справа № 140/10072/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/10072/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань припинення доступу ФОП ОСОБА_1 до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки, протокол від 29.08.2024 №9, яке затверджене наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.09.2024 №723.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

23.09.2024 позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом: 1) зупинення дії рішення Комісії з питань припинення доступу ФОП ОСОБА_1 до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки (далі - ЄКІС), протокол від 29.08.2024 №9, яке затверджене наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.09.2024 №723 (надання доступу та використання ЄКІС) до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі; 2) заборони Державній службі України з безпеки на транспорті припиняти доступ ФОП ОСОБА_1 до ЄКІС до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі (а.с. 170-176).

Заява обґрунтована тим, що основним видом економічної діяльності позивача є «вантажний автомобільний транспорт»; підприємцем укладено ряд договорів на виконання міжнародних перевезень вантажів з іншими суб`єктами господарювання. Зазначає, що у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення йому 13.09.2024 обмежено доступ до ЄКІС повністю, що позбавило його можливості здійснювати свою господарську діяльність, в тому числі відслідковувати порядок руху черги водії на кордоні та порядок перетину водіями кордону, та виконувати договірні зобов`язання згідно укладених контрактів (у зв`язку з невиконанням замовлень до нього можуть бути застосовані господарські санкції, сума збитків станом на 20.09.2024 складає 30600,00 євро та збільшується за кожну наступну добу), а також можливості виплачувати заробіток особам, які у нього працевлаштовані (317 осіб). З урахуванням наведеного зазначає, що дія оскаржуваного рішення може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів, за захистом яких він звернувся, оскільки припинення доступу до ЄКІС призведе до понесення ним значних витрат, пов`язаних з неможливістю виконати підписані контракти, а також до втрат місцевого та державного бюджету у вигляді зменшення сплачених податків та виплат заробітної сплати працівникам, так як значну частину доведеться звільнити через відсутність можливості виконати міжнародні вантажні перевезення. При цьому, суб`єкти господарювання, з якими укладено договори на міжнародні вантажні перевезення будуть вимушені звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав (терміну доставки).

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи, у дводенний строк з дня її надходження.

Заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина перша статті 151 КАС України).

За приписами частин четвертої - шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд, також, повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 26.04.2019 у справі №826/16334/18.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд також враховує положення нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини.

Так, відповідно до пункту 2-9 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (з наступними змінами), у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки.

На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати: два водії на вантажному транспортному засобі ліцензіата; три водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі перевищення строків перебування осіб за кордоном, установлених цим пунктом, Укртрансбезпека може припинити доступ відповідного ліцензіата до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки на три місяці.

Рішення про припинення доступу ліцензіата до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки приймається комісією, до складу якої можуть залучатися представники Мінінфраструктури та інших органів державної влади.

Рішення про припинення доступу ліцензіата до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки затверджується наказом Голови Укртрансбезпеки.

Наказ про припинення доступу ліцензіата до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки оприлюднюється наступного дня після його видання на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки та надсилається ліцензіату на електронну адресу (у разі наявності), що міститься в ліцензійній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Комісії з питань припинення доступу ліцензіатів до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки від 29.08.2024, протокол від 29.08.2024 №9, яке затверджено наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.09.2024 №723, припинено доступ ФОП ОСОБА_1 до ЄКІС на три місяці з наступного робочого дня після прийняття наказу про затвердження рішення Комісії (а.с.11-15).

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд враховує, що основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є 49.41 вантажний автомобільний транспорт, також у ФОП ОСОБА_1 наявна ліцензія на міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім небезпечних вантажів та небезпечних відходів), строк дії ліцензії - необмежений, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витяг Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.07.2024 (а.с. 184-187, 189).

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2024 року, у ФОП ОСОБА_1 за ІІ квартал 2024 року кількість працівників становить понад 300 штатних працівників (а.с. 190-195).

Згідно з інформацією з ЄКІС за перевізником ФОП ОСОБА_1 зареєстровано 469 транспортних засобів (а.с.48-60).

До матеріалів справи позивач долучив також ряд укладених ним договорів на виконання міжнародних перевезень вантажів, зокрема, з ТОВ «Асстра Україна», з ТОВ «Ренус Ревайвел», ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Амекс Експрес УА», ПП «Астарта», ТОВ «Єтрейд», ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «Фенікс Траст Логістік», ТОВ «Крок ЛТД», заявки на міжнародні перевезення, акти виконаних транспортних послуг (а.с. 110-167), з яких вбачається, що дійсно перевізник ФОП ОСОБА_1 у червні-серпні 2024 року здійснював міжнародне перевезення вантажів. При цьому з відомостей з ЄКІС (запит на перетин кордону станом на 11.09.2024) вбачається, що водіями ФОП ОСОБА_1 у період з 01.08.2024 по 11.09.2024 здійснено понад 500 перетинів кордону (а.с. 61-109).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_1 від 20.09.2024 № 151 за серпень 2024 року ним нараховано податки на загальну суму 1095700,00 грн; у період з 13.09.2024 по даний час наказ Укртрансбезпеки №723 від 12.09.2024 про відключення від системи «Шлях» вплинув на роботу доставки вантажів міжнародного сполучення, вся діяльність підприємця зупинена, дохід відсутній, відповідно заробітна плата працівників не буде нараховуватися, а сплата податків призупинена повністю (а.с. 199).

Також позивач до заяви про забезпечення позову долучив листи-претензії контрагентів-нерезидентів, зокрема, компаній «Spartalogistics», «Conveyor s.r.o», «Annmax Sp. Z.o.o», «The procter s Camble Distributing LLC», «SLT Trans Logistic Spolka», «Expronet OU», згідно яких вказані компанії несуть збитки за несвоєчасну доставку позивачем вантажів (загальний розмір збитків за одну добу становить 4300,00 євро), суми збитків будуть виставлені на перевізника ФОП ОСОБА_1 (а.с. 202-207).

Зазначене вище вказує на те, що припинення доступу ФОП ОСОБА_1 до ЄКІС згідно оскаржуваного рішення призводить до фактичного позбавлення позивача права на здійснення основного виду господарської діяльності, що у свою чергу призводить до неможливості виконання позивачем обов`язків щодо сплати податків і зборів, неможливості виконання своїх договірних зобов`язань перед третіми особами та необхідності скорочення штату працівників та їх вимушеного звільнення. Крім того, суд враховує і ту обставину, що оскаржуване рішення призводить до неможливості виконання договірних зобов`язань, впливає на права та обов`язки не тільки заявника, а і його контрагентів, які у свою чергу вже повідомили, що суми збитків за несвоєчасну доставку позивачем вантажів будуть виставлені на нього.

Отже, негативні наслідки в разі ненадання заявникові тимчасового судового захисту, на переконання суду, переважатимуть наслідки вжиття заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки на цей час сам факт припинення йому доступу до ЄКІС згідно із оскаржуваним рішенням зумовив настання для нього негативних наслідків у вигляді неможливості виконувати договірні зобов`язання згідно укладених контрактів, негативно реально впливає на господарську діяльність позивача та його взаємовідносини із контрагентами, ставить під загрозу не лише здійснення господарської діяльності через розірвання ділових відносин з контрагентами, а й також звільнення працівників.

Заходи забезпечення позову щодо зупинення дії оскаржуваного рішення відповідають предмету позову, водночас вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваного рішення відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи.

Суд також зазначає, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відтак, приймаючи ухвалу про забезпечення позову, суд виходить з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення заподіяна позивачу шкода внаслідок зупинення господарської діяльності у зв`язку з неможливістю виконувати договірні зобов`язання згідно укладених контрактів та відмовою контрагентів від співпраці буде значно більшою, оскільки відновлення ділових відносин та нормалізація ведення господарської діяльності призведе до значних зусиль та витрат.

З огляду на те, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову, суд з наведених вище мотивів вважає за необхідне задовольнити частково заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та враховуючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у справі. Що стосується вимоги заявника про забезпечення позову шляхом заборони Державній службі України з безпеки на транспорті припиняти доступ ФОП ОСОБА_1 до ЄКІС до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, то суд зазначає, що вжитий судом захід забезпечення позову як зупинення дії рішення Комісії з питань припинення доступу ФОП ОСОБА_1 до ЄКІС, протокол від 29.08.2024 №9, яке затверджене наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.09.2024 №723, є достатнім для охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову, відтак заява в цій частині до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 150 - 151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію рішення Комісії з питань припинення доступу ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки, протокол від 29.08.2024 №9, яке затверджене наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.09.2024 №723, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 140/10072/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач (заявник): фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (03150, місто Київ, вулиця Фізкультури, будинок 9, ).

Суддя О. О. Андрусенко