Справа № 400/8548/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 вересня 2024 р. справа № 400/8548/24

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Мороз А. О., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , , АДРЕСА_1

доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості в розмірі 555 125,19 грн, стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не поновлення, не нарахування та не виплати позивачу основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 28.09.2022 року по 09.09.2024 року;

- зобов`язати відповідача поновити, нарахувати та виплатити позивачу основні та додаткові види грошового забезпечення за період з 28.09.2022 року по 09.09.2024 року;

- зобов`язати відповідача поновити, нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 28.09.2022 року по 09.09.2024 року з розрахунку 30 000 грн. на місяць;

- зобов`язати відповідача поновити, нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, починаючи з 28.09.2022 року по день фактичної виплати;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по грошовому забезпеченні, додаткової винагороди перед військовослужбовцем ОСОБА_1 у період з 01.09.2022 року по 26.03.2024 року у розмірі 555 125,19 грн.

Суд ознайомився з позовом та встановив наступне.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Вирішуючи питання додержання строку звернення до суду з цим позовом, суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю, зазначає, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.

Застосування наведених норм права відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 06.04.2023 року у справі № 260/3564/22, від 25.04.2023 року у справі № 380/15245/22, від 07.09.2023 року у справі № 280/1340/23.

Так, в редакції з 19.07.2022 року частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Пунктом 1 глави ХІХ КЗпП України встановлено, що під час дії карантину строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України на строк дії такого карантину.

Тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України, фактично почав відліковуватись з 01.07.2023 року (з дня скасування карантину) та мав закінчитись у жовтні 2023 року (02.10.2023 року - тримісячний строк з дня скасування карантину).

Позов надійшов до суду 10.09.2024 року.

Предметом заявленого спору є дії відповідача щодо не поновлення, не нарахування та не виплати позивачу основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 28.09.2022 року по 09.09.2024 року.

Пунктом 8 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення виплачується:

- щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

- одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Таким чином, враховуючи те, що позивач отримував щомісяця грошове забезпечення у період до 28.09.2022 року, а з 28.09.2022 року позивачу не нараховувались та не виплачувались основні та додаткові видів грошового забезпечення, то починаючи з жовтня 2022 року позивач був обізнаний про невиплату відповідних сум грошового забезпечення.

До того ж, як вбачається зі скарги позивача від 30.11.2022 року, в якій він просив, у тому числі, поновити нарахування та виплату грошового забезпечення з 01.09.2022 року, позивачу станом на 30.11.2022 року вже було відомо про порушення його прав.

Враховуючи обмеження трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, з урахуванням граничних строків з дня закінчення карантину на території України, строк звернення позивачем пропущено.

Заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач не подав.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 наголосив, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Також Верховний Суд зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Отже, для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав для поновлення з наданням доказів на підтвердження цих підстав.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як встановлено судом, позивач на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не подав до суду копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 року у справі № 340/3869/23.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, подати до Миколаївського окружного адміністративного суду:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку з наданням доказів на підтвердження цих підстав;

- копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 року у справі № 340/3869/23.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя А. О. Мороз