Справа № 160/18035/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
05.07.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Демінов Олег Ігорович звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, яке зазначене у витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №12/д від 19 квітня 2024 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, яке зазначене у витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №12/д від 19 квітня 2024 року є протиправним та необгрунтованим, оскільки позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, зважаючи на наявність рішення суду Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2023 року по справі № 208/5283/22, яким встановлено факт проживання позивача однією сім`єю з загиблим без реєстрації шлюбу. Таким чином, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 07.08.2024 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
17.07.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника Міністерства оборони України надійшов письмовий відзив на позов, в якому із заявленими позовними вимогами він не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Позивач не надала документів на підтвердження того, що вона входить до кола осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги. Відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого. Відповідно до рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2023 року по справі №208/5283/22 було встановлено лише факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця. Крім того, Міністерство оборони України до розгляду зазначеної справи залучено не було. Даним судовим рішенням задоволено заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, як члена сім`ї загиблого, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця. На підставі наведеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
22.07.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. У статтю 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» внесено зміни та її зміст викладено в наступній редакції: «У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В свою чергу, відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2023 року по справі № 208/5283/22 встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2008 року по 12 вересня 2022 року. Тому позивач є особою, яку віднесено до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначених статтею 16-1 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця та на час виникнення спірних правовідносин).
Від третіх осіб письмові пояснення щодо позовних вимог на адресу суду не надходили.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з довідкою начальника відділу управління персоналом Аліни Шевченко від 02.09.2024 року №273 суддя Серьогіна Олена Василівна в період з 05.08.2024 року по 09.08.2024 року, з 12.08.2024 року по 16.08.2024 року, з 19.08.2024 року по 23.08.2024 року та з 26.08.2024 року по 08.09.2024 року перебувала у щорічній відпустці.
У зв`язку з перебуванням судді Серьогіної О.В. у відпустці, рішення суду ухвалене в перший робочий день судді 09.09.2024 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя приймав участь в АТО, після повномасштабного вторгнення російської федерації був мобілізований до Збройних Сил України.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер від отриманим під час боїв поранень, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 16.09.2022 року зроблено відповідний актовий запис №1482.
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2023 року по справі № 208/5283/22 встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2008 року по 12 вересня 2022 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська залишено без змін.

ОСОБА_1 звернулася до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про отримання одноразової грошової допомоги як дружини загиблого воїна.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 07.05.2024 року №7/17168/19 позивачу повідомлено про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги та надано виписку з протоколу від 22.04.2024 року №12/д.

Відповідно до цього витягу позивачу повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця, що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Вважаючи повернення документів позивача на доопрацювання протиправним, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Припасами ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно пп.1-2 п. 2 ст. 16 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується зокрема у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Положеннями ст.16-2 Закону №2011 визначено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 року №168 визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно приписів ст. 16-1 Закону №2011 (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця та на час виникнення спірних правовідносин), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно положень ч.2 ст. 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Судом встановлено, що Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2023 року по справі № 208/5283/22 встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2008 року по 12 вересня 2022 року.

Даним судовим рішенням задоволено заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, як члена сім`ї загиблого, а не факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця.

Водночас, суд звертає увагу, що встановлення рішенням суду вищевказаного факту не свідчить по належність позивача до переліку отримувачів одноразової грошової допомоги, який визначено приписами ст. 16-1 Закону №2011, зокрема, що позивачка є жінкою ОСОБА_5 або є його утриманцем.

Інших достатніх доказів того, що позивачка є жінкою ОСОБА_5 , або є його утриманцем, тобто має право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого ОСОБА_5 , матеріали справи не містять.

Відтак, доводи позивача про те, що вона надала докази на підтвердження віднесення її до однієї з категорій осіб, які відповідно до положень законодавства мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, є безпідставними. Викладені в позові аргументи позивачки не можна визнати достатніми, щоб підтвердити належність позивачки до кола осіб, що передбачено приписами ст.16-1 Закону №2011 в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум правомірно прийнято рішення оформлене протоколом від 19 квітня 2024 року № 12/д про направлення документів на доопрацювання.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а отже, задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна