Справа № 520/13115/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 р. Справа № 520/13115/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, повний текст складено 05.08.24 по справі № 520/13115/24

за позовом ОСОБА_1

до Харківського окружного адміністративного суду

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського окружного адміністративного суду, в якому просить суд: визнати протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду щодо використання під час нарахування і виплати судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 за період з 01.02.2024 по 30.04.2024 суддівської винагороди показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - 2102,00 грн; зобов`язати Харківський окружний адміністративний суд здійснити нарахування та виплату за період з 01.02.2024 по 30.04.2024 суддівської винагороди судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 з використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи 3028,00 грн, з утриманням належних податків (зборів) та з урахуванням фактично виплачених сум суддівської винагороди; визнати протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду щодо виплати за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячної доплати у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 5% посадового окладу судді та за календарні робочі дні безпосередньої фізичної роботи з матеріалами, що мають ступінь секретності "Цілком таємно" та "Таємно"; зобов`язати Харківський окружний адміністративний суд провести нарахування та виплату за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячної доплати у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 10% посадового окладу судді за кожен календарний робочий день.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.02.2024 по 30.06.2024, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102,00 грн. Зобов`язано Харківський окружний адміністративний суд нарахувати та виплатити судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.02.2024 по 30.06.2024, обчисливши її у відповідності до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 на рівні 3028,00 грн, за вирахуванням фактично виплачених сум такої винагороди, з утриманням передбачених законом податків та зборів при їх виплаті. В решті вимог позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясуванням обставин спору, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 року в частині відмови у задоволенні позову, прийнявши нове рішення в цій частині, яким визнати протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду щодо виплати за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячної доплати у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 5% посадового окладу судді та за календарні робочі дні безпосередньої фізичної роботи з матеріалами, що мають ступінь секретності "Цілком таємно" та "Таємно", та зобов`язати Харківський окружний адміністративний суд провести нарахування та виплату за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячної доплати у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 10% посадового окладу судді за кожен календарний робочий день.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що надана під час розв`язання спору по суті судом першої інстанції невірна оцінка юридичної природи та правових наслідків наказу Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74 і фактичне поширення дії цього наказу на період часу 01.02.2024 - 31.03.2024 є порушенням ст.ст.90, 211, ч.ч.1-4 ст.242 КАС України і призвело до неправильного вирішення спору по суті. Вказує, що суд першої інстанції повинен був зважити на те, що згідно з ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Цілком таємно", - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Таємно", - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду. Звертає увагу, що за наявності допуску до провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, щомісячна доплата у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402- VIII підлягає виплаті за кожен календарний робочий день у розмірі, який відповідає допуску за ступенем секретності "Цілком таємно" або за ступенем секретності "Таємно". Стверджує, що будь-який наказ керівника суб`єкта владних повноважень не є обов`язковою передумовою для виплати щомісячної доплати у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII, позаяк право особи на отримання згаданого грошового платежу виникає не з моменту видання означеного наказу, а з моменту одержання особою допуску до роботи з матеріалами, що мають ступінь секретності "Цілком таємно" та "Таємно".

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 2009 року по теперішній час працює на посаді судді Харківського окружного адміністративного суду.

За змістом довідки Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 №06-62/20253/24, суддівська винагорода ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 30.04.2024 нарахована і виплачена відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" із застосуванням прожиткового мінімуму працездатних осіб для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн.

Також, відповідно до наказу Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74 "Про встановлення доплати" судді Харківського окружного адміністративного суду Андрію Сліденку встановлено з 01 квітня по 16 квітня 2024 року доплату у розмірі 5 відсотків посадового окладу за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю та мають ступінь секретності "Таємно"; з 17 квітня 2024 року - щомісячну доплату за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності "цілком таємно", у розмірі 10 відсотків посадового окладу, як такому, що постійно працює в умовах режимних обмежень, та здійснювати її на постійній основі.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати у період з 01.02.2024 по 30.06.2024 суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102 грн, а також дії відповідача щодо виплати з 01.02.2024 по 16.04.2024 доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці у меншому розмірі, звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.02.2024 по 30.06.2024, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102,00 грн.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду за період з 01.02.2024 по 30.06.2024, обчисливши її у відповідності до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 на рівні 3028,00 грн, за вирахуванням фактично виплачених сум такої винагороди, з утриманням передбачених законом податків та зборів при їх виплаті.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання провести позивачу нарахування та виплату за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 щомісячної доплати у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 10% посадового окладу судді за кожен календарний робочий день, суд першої інстанції виходив з того, що доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі 5% посадового окладу, встановлена наказом Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74, який є чинним і позивачем у цьому провадженні не оскаржується, а тому підстав для його неврахування під час виплати спірної доплати у відповідача немає.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання провести позивачу нарахування та виплату за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 щомісячної доплати у порядку ч.8 ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 10% посадового окладу судді за кожен календарний робочий день, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній позивачем частині.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

У преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських вимог стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

За приписами ст.4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Частиною 8 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Цілком таємно", - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Таємно", - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про державну таємницю" (далі по тексту - Закон №3855-ХІІ) державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації;

Доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Згідно зі ст.3 Закону №3855-ХІІ дія цього Закону поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади, органи прокуратури України, інші державні органи, в тому числі територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, утворені як відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади без статусу юридичної особи, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації усіх форм власності, об`єднання громадян (далі - державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації), що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яким у встановленому порядку наданий доступ до державної таємниці.

Частинами 1, 2 ст.22 Закону №3855-ХІІ встановлено, що залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці:

форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно";

форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно";

форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно".

Частинами 1-4 ст.27 Закону №3855-ХІІ встановлено, що доступ до державної таємниці надається дієздатним громадянам України, яким надано допуск до державної таємниці та які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання.

Рішення про надання доступу до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв приймають керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, у яких виконуються роботи, пов`язані з державною таємницею, або зберігаються матеріальні носії секретної інформації.

Керівники державних органів, за винятком осіб, передбачених частиною шостою цієї статті, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій доступ до державної таємниці у сфері, що стосується діяльності державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, отримують за посадою після надання їм допуску до державної таємниці за відповідною формою.

Порядок надання доступу до державної таємниці особам, залученим до конфіденційного співробітництва з оперативними підрозділами правоохоронних та інших спеціально уповноважених органів, які проводять оперативно-розшукову, розвідувальну або контррозвідувальну діяльність, визначається керівниками зазначених органів за погодженням із Службою безпеки України. У Службі безпеки України такий порядок надання доступу до державної таємниці визначається Головою Служби безпеки України.

Згідно зі ст.30 Закону №3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог закону, постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 затверджено Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі по тексту Положення №414).

У пункті 1 Положення №414 зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Пунктом 2 Положення №414 встановлено, що особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю (пункт 6 Положення №414).

Таким чином, необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), та не обов`язково залежить від виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

28.01.2022 Рада суддів України прийняла рішення РСУ №4 "Про компенсації за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці", в якому зазначено, що робота в умовах режимних обмежень покладає на суддю та працівника апарату суду, якому у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження, зокрема не розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка довірена або стане відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків, не брати участі у діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом, не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України тощо.

Тому засекречуванню підлягає інформація, яка віднесена до державної таємниці, а не документ. Отже, обов`язок зберігання інформації, яка є державною таємницею як під час розгляду справи, так і поза межами робочого часу, має постійний характер обов`язку виконувати зобов`язання, пов`язані з охороною державної таємниці.

За висновками Ради суддів України, положення статті 30 Закону № 3855-ХІІ, пунктів 2, 5 Положення № 414, слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), та не обов`язково залежить від виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Допуск до провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданий відповідно до законодавства про державну таємницю судді чи працівнику апарату суду, які працюють за посадами згідно з номенклатурою посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, за суттю та правовою природою в умовах режимних обмежень вважати таким, що дає право особі на отримання компенсації (доплат до посадового окладу) на постійній основі.

На даний час вказане рішення не скасовано і підлягає врахуванню.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), та не обов`язково залежить від виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання виконання робіт/завдань, які вимагають доступу до державної таємниці, чи з огляду на поставлені завдання, що передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Вказані вище висновки щодо правозастосування викладені в постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №520/18808/21, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

У рамках справи №520/2277/24 встановлено, що в Обліковій картці громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці від 18.02.2020 № 9-ДСК міститься запис про те, що ОСОБА_1 надано допуск за формою 2 Розпорядженням Управління Служби Безпеки України в Харківській області від 27.03.2020 № 54д.

Приписами ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, обставинам надання допуску до державної таємниці судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 вже було надано оцінку в рамках розгляду справи №520/2277/24 та такі не підлягають доказуванню в рамках цієї справи.

Також, вказані обставини у межах даного спору додатково підтверджуються наказом Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74, яким позивачу у період з 01.04.2024 по 16.04.2024 встановлено доплату у розмірі 5% посадового окладу за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю та мають ступінь секретності «таємно», та з 17.04.2024 - у розмірі 10% посадового окладу за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю та мають ступінь секретності «цілком таємно», оскільки за відсутності у позивача допуску до державної таємниці із ступенями секретності «цілком таємно» та «таємно» суб`єкт владних повноважень не мав правових підстав для видання цього наказу.

Як зазначено вище, згідно з ч.1 ст.22 Закону №3855-ХІІ форма 2 має ступень секретності «цілком таємно» та «таємно».

Колегія суддів зазначає, що у разі, якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, характер і умови її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з допуском до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити надбавку у розмірі, визначеному положеннями частини 8 статті 135 Закону №1402-VIII, тобто 10%.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що відповідач під час визначення у відповідних наказах відсоткового розміру щомісячної доплати позивача за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, неправомірно та необґрунтовано застосовував 5%.

Судом першої інстанції не враховано вищенаведених обставин та безпідставно зазначено, що доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі 5% посадового окладу, встановлена позивачу наказом Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74, який є чинним і позивачем у цьому провадженні не оскаржується, а тому підстав для його неврахування під час виплати спірної доплати у відповідача немає.

Колегія суддів зауважує, що наказ керівника суб`єкта владних повноважень не є обов`язковою передумовою для виплати щомісячної доплати у порядку частини 8 статті 135 Закону №1402-VІІІ, оскільки право особи на отримання згаданого грошового платежу виникає не з моменту видання означеного наказу, а з моменту одержання особою допуску до роботи з матеріалами, що мають ступінь секретності «цілком таємно» та «таємно».

Вказана помилка у тлумаченні норми закону призвела до не правильного вирішення спору судом першої інстанції, яким не враховано, що за наявності допуску до провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, щомісячна доплата у порядку частини 8 статті 135 Закону №1402-VІІІ підлягає виплаті за кожен календарний робочий день у розмірі, який відповідає допуску за ступенем секретності «цілком таємно» або за ступенем секретності «таємно».

Також, судом першої інстанції не враховано, що часові межі спірних правовідносин складають період з 01.02.2024 по 16.04.2024, а наказ Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74 поширює дію виключно на період часу з 01.04.2024 по 16.04.2024. Тобто, наказ Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74 не може бути застосований до періоду з 01.02.2024 по 31.03.2024.

Отже, під час розв`язання спору по суті судом першої інстанції надана невірна оцінка юридичної природи та правових наслідків наказу Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74 і помилково поширено його дію на період з 01.02.2024 по 31.03.2024.

У зв`язку з вищенаведеним, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, з підстав існування наказу Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 №04-04/74 та його не оскарження позивачем в рамках даної справи.

За цим, доводи апеляційної скарги позивача приймаються колегією суддів в якості належних.

З урахуванням наведеного, інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, з частковим скасуванням рішення суду.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 по справі № 520/13115/24 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Харківського окружного адміністративного суду щодо виплати за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячної доплати у порядку частини 8 статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 5% посадового окладу судді та за календарні робочі дні безпосередньої фізичної роботи з матеріалами, що мають ступінь секретності "цілком таємно" та "таємно", та зобов`язання Харківського окружного адміністративного суду провести нарахування та виплату за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячну доплату у порядку частини 8 статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 10% посадового окладу судді за кожен календарний робочий день.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Харківського окружного адміністративного суду щодо виплати за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячної доплати у порядку частини 8 статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 5% посадового окладу судді та за календарні робочі дні безпосередньої фізичної роботи з матеріалами, що мають ступінь секретності "цілком таємно" та "таємно".

Зобов`язати Харківський окружний адміністративний суд провести нарахування та виплату за період з 01.02.2024 по 16.04.2024 судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щомісячної доплати у порядку частини 8 статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 10% посадового окладу судді за кожен календарний робочий день.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 по справі № 520/13115/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко