Справа № 380/10791/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ СУДУ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 рокусправа №380/10791/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 позов ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення, задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано пункт 1.2 рішення Львівської обласної ради від 06.04.2023 №477 «Про звернення Львівської обласної ради»; стягнуто із Львівської обласної ради (вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

До суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат. Вказує, що з метою отримання правової допомоги у межах судового захисту своїх прав та інтересів у справі № 380/10791/23 позивач уклав договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Аксон Партнерз» від 25.04.2023, а також додаток №1 до нього від 09.05.2023. За умовами договору замовник сплачує виконавцеві гонорар за надання правової допомоги у розмірі, що становить гривневий еквівалент 2 000 євро, винятково у разі ухвалення судом першої інстанції рішення на користь замовника («гонорар успіху»). Рішенням на користь замовника вважається рішення про повне або часткове задоволення позовних вимог у відповідній справі. З огляду на повне задоволення заявлених позовних вимог, просить стягнути з Львівської обласної ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 91 176,40 грн.

Представник відповідача подала заперечення, у якому вказує, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є абсолютно не співмірним з судовим процесом, зважаючи на незначну складність справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, та заявленими позовними вимогами.

Частиною 1 ст. 252 КАС України, передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Окрім того суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Оскільки розгляд справи №10791/23 здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні), суд вважає за доцільне розгляд цієї заяви здійснити у порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача в позові повідомлено про бажання скористатись своїм правом подати документи, що підтверджують розмір судових витрат, після ухвалення рішення по справі. Протягом 5 днів після ухвалення рішення до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат із долученими доказами понесених витрат.

Водночас суд враховує положення ч. 3 ст. 134 КАС України, згідно з яким для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи встановлено, що 25.04.2023 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Аксон партнерз» укладено договір про надання правової допомоги, за яким замовник ( ОСОБА_1 ) доручає виконавцю (адвокатське об`єднання «Аксон партнерз»), а виконавець зобов`язується надати замовнику за винагороду правову допомогу.

Згідно з п. 3.1.1 гонорар за правову допомогу, порядок його обчислення та сплати визначаються сторонами одночасно з погодженням конкретних завдань та обсягну правової допомоги відповідно до пункту 1.2 цього договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що сторони погоджують конкретні завдання, обсяг правової допомоги, а також умови її надання, умови оплати правової допомоги за допомогою електронної пошти або в окремих додатках до договору. Умови, узгоджені таким чином, у разі розбіжностей матимуть перевагу над умовами, передбаченими договором.

У пункті 3 додатку №1 сторони погодили наступний порядок обчислення та сплати гонорару за надання правової допомоги з цим додатком.

Замовник сплачує виконавцеві гонорар за надання правової допомоги у розмірі, що становить гривневий 2 000,00 євро, винятково у разі ухвалення судом першої інстанції рішення на користь замовника («гонорар успіху»). Рішенням на корить замовника вважається рішення про повне або часткове задоволення позовних вимог у відповідній справі. Розмір гонорару обраховується у гривні за офіційним курми Національного банку України, що діятиме на день ухвалення рішення судом першої.

У разі ухвалення судом першої інстанції рішення на користь замовника сторони протягом 2 днів з дня ухвалення такого рішення укладають і підписують акт приймання-передачі наданих послуг, який містить, зокрема, детальний опис наданих послуг під час надання правової допомоги згідно з цим додатком.

Гонорар підлягає сплаті протягом одного року після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат представником позивача подано акт приймання-передання наданих послуг від 08.09.2024, згідно з яким вартість послуг відповідно до пункту 3 Додатку №1 становить 91 176,4 грн (1000,00 євро за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.09.2023 45,5882 за 1 євро).

Також позивачем подано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 08.09.2024, яким передбачено, що середня погодинна ставка роботи фахівця в АО «Аксон партнерз» - 1900,00 за годину.

Замовнику надано наступні послуги:

- підготовка позовної заяви та подання її до суду (помічниця адвоката ОСОБА_2 , адвокат Климків Л.Я.): 25 годин, 47 500,00 грн;

- підготовка відповіді на відзив та подання його до суду (помічниця адвоката Лялюк І.І., адвокат Климків Л.Я.): 13 годин, 24 700,00 грн;

- підготовка клопотання про розгляд справи №380/10791/23 за правилами загального позовного провадження (помічниця адвоката Лялюк І.І., адвокат Климків Л.Я.): 2,5 години, 4 750,00 грн;

- підготовка клопотання про розгляд справи №380/10791/23 за правилами загального позовного провадження (помічниця адвоката Лялюк І.І., адвокат Климків Л.Я.): 1,5 години, 2 850,00 грн;

- підготовка клопотання про звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо надання висновку у справі про дискримінацію та його подача до суду (адвокат Климків Л.Я.): 3 години, 5700,00 грн;

- підготовка відповіді на заперечення щодо клопотання про звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо надання висновку про дискримінацію та її подача до суду (адвокат Климків Л.Я.): 1,5 години, 2850,00 грн;

- підготовка заяви про прискорення розгляду справи (помічниця адвоката Лялюк І.І., адвокат Климків Л.Я.): 1,5 години, 2 850,00 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Водночас у контексті наведених у цьому судовому рішенні висновків варто наголосити на тому, що Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд, розглядаючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у своїй судовій практиці неодноразово зазначав, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 21 червня 2022 року у справі №826/11302/18, а також у додатковій постанові від 10 березня 2023 року у справі №520/2325/21 та ін.

Оцінюючи подані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд звертає увагу на суперечність щодо порядку визначення розміру належного гонорару. Оскільки додатком №1 до договору передбачено фіксований розмір гонорару (так званий «гонорар успіху»), натомість у розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 08.09.2024 враховано погодинну оплату.

Разом з тим, виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи конкретні обставини справи та зміст виконаних послуг, немайновий характер спору та розгляд його в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику сторін), суд вважає за доцільне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 4500,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача.

Керуючись статтями 2, 132, 134, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в :

заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної ради судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот гривень) гривень 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Львівська обласна рада (вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008, ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна