Справа № 420/18400/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» про накладення арешту на кошти та інші цінності, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» про накладення арешту на кошти та інші цінності, які перебувають на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» має податкову заборгованість зі сплати податку на прибуток приватних підприємств, який сплачують інші платники, та адміністративних штрафів та інших санкцій, що утворилась внаслідок несплати відповідачем суми узгоджених податкових зобов`язань у розмірі 746 680,00 грн. Оскільки у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, то у контролюючого органу виникли підстави для накладення арешту та інші цінності товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД», що й слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року у справі №420/18400/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Статтею 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судові виклики або судове повідомлення учасників справи здійснюється: юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження у справі було направлено відповідачу за адресою, зазначеною позивачем в адміністративному позові, а також зазначену у відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої на запит суду через систему «Електронний суд».

Поштове відправлення було надіслано за адресою товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД», зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65031, м. Одеса, вул. Хімічна, 1/2, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, ні у визначений судом строк в ухвалі про відкриття провадження у справі, ні станом на час розгляду справи по суті, від відповідача відзиву на адміністративний позов податкового органу або будь-яких пояснень по суті спірних правовідносин або доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог, до суду не надходило.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що ним було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України для повідомлення відповідача про розгляд адміністративної справи та реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що, в свою чергу, дає підстави суду розглядати справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» зареєстровано юридичним департаментом Одеської міської ради як юридична особа з 22.10.2022 року.

Перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Відповідно до розрахунку податкового боргу станом, довідки про суми податкового боргу станом та відомостей з інтегрованої картки платника податку, станом на 03.05.2024 року за товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» рахується заборгованість у загальному розмірі 746 680,00 грн., а саме по податку на прибуток приватних підприємств та по адміністративним штрафам та іншим санкціям. Вказана податкова заборгованість виникла в результаті:

- нарахування по податкову повідомленню-рішенню (форми «ПС») №10292/15-32-04-06/44840052 від 18.05.2023 року на загальну суму 340,00 грн. (штрафна санкція);

- нарахування по податкову повідомленню-рішенню (форми «ПС») №21133/15-32-04-06/44840052 від 22.08.2023 року на загальну суму 1 020,00 грн. (штрафна санкція);

- нарахування по податкову повідомленню-рішенню (форми «ПС») №125/15-32-04-06/44840052 від 02.01.2024 року на загальну суму 1 020,00 грн. (штрафна санкція);

- нарахування по податкову повідомленню-рішенню (форми «ПС») №7520/15-32-23-01 від 27.02.2024 року на загальну суму 744 300,00 грн. (штрафна санкція).

29.03.2024 року податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-1532, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 02.05.2024 року (дата виконання запиту податковим органом) у товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» відсутнє будь-яке майно.

Враховуючи той факт, що у товариства відсутнє будь-яке майно платника податків, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, то, на думку податкового органу, наразі наявні підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, внаслідок чого податковий орган звернувся до суду з адміністративним позовом у справі №420/18400/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши адміністративний позов та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України).

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п.87.2 ст.87 ПК України).

Згідно положень п.89.1 ст. 89 ПК України у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, право податкової застави виникає з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно п. 91.1 ст. 91 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов`язки, визначені цим Кодексом.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За п.95.5 ст.95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Згідно п. 100.1 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Відповідно до підпункту 20.1.33. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище положення податкового законодавства суд доходить висновку, що процедура погашення податкового боргу включає в себе заходи запобіжного та примусового характеру. Права та обов`язки з погашення податкового боргу, визначені ПКУ покладаються на податкового керуючого.

Податковий керуючий посадова (службова) особа органу ДПС, на яку покладається виконання функцій, спрямованих на погашення податкового боргу платника податків.

Податковий керуючий надає платнику податків можливість погасити податковий борг у добровільному порядку, для чого здійснює заходи запобіжного характеру, а саме: надсилає платнику податків податкову вимогу (ст. 59 ПКУ); на підставі рішення керівника територіального органу ДПС (податковий керуючий здійснює опис майна в податкову заставу, та складає акт опису такого майна та реєструє податкову заставу у відповідному державному реєстрі. У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна або не надає необхідних документів податковий керуючий складає акт відмови від опису майна в податкову заставу. В таких випадках, контролюючий орган також звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені ПКУ (ст. 89 ПКУ); здійснює перевірку стану збереження заставного майна, що перебуває у податковій заставі. У разі перешкоджання даним діям складає відповідний акт. В результаті чого також набуває права звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені ПКУ (ст. 91 ПКУ); розглядає звернення платника податків та підготовка документів для надання йому розстрочення (відстрочення) сплати грошових зобов`язань (податкового боргу) (ст. 100 ПКУ); вимагає від платника податків або його службових (посадових) осіб пояснення щодо відчуження майна, яке перебуває у податковій заставі, без згоди органу ДПС (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами Кодексу).

У разі непогашення податкового богу в добровільному порядку податковий керуючий вживає до боржника заходи примусового характеру, а саме: готує матеріали для звернення до суду щодо: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків за рахунок готівки, що належить такому платнику податків; отримання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; готує матеріали для застосування штрафу у разі відчуження майна, що перебуває в податковій заставі, без згоди контролюючого органу (ст. 124 ПКУ); у разі відсутності активів платника податків-боржника, або у випадку коли їх балансова вартість менше суми податкового боргу, готує документи для звернення до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, такого платника (пп. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПКУ).

Аналізуючи вищевказані приписи податкового законодавства та фактичні обставини справи суд доходить висновку, що сума податкової заборгованості у відповідача виникла не через самостійне декларування платником податків грошових зобов`язань та/або пені, визначених ним у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, а на підставі винесених позивачем податкових повідомлень-рішень №10292/15-32-04-06/44840052 від 18.05.2023 року; №21133/15-32-04-06/44840052 від 22.08.2023 року; №125/15-32-04-06/44840052 від 02.01.2024 року та №7520/15-32-23-01 від 27.02.2024 року. За таких умов стягнення суми цієї податкової заборгованості повинно відбуватись не за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, а за рішенням суду.

При цьому питання накладення арешту на кошти та інші цінності, які перебувають на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу, повинно відбуватись після стягнення цієї суми податкового боргу.

Як було встановлено судом під час розгляду справи №420/18400/24, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №420/28546/24 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Юніверсал Експорт ЛТД» про стягнення з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство, податкового боргу відповідача у розмірі 746680 грн., який виник на підставі визначених підприємству контролюючим органом грошових зобов`язань у податкових повідомленнях-рішеннях №10292/15-32-04-06/44840052 від 18.05.2023 року; №21133/15-32-04-06/44840052 від 22.08.2023 року; №125/15-32-04-06/44840052 від 02.01.2024 року та №7520/15-32-23-01 від 27.02.2024 року.

Тобто, звернення податкового органу із адміністративним позовом в адміністративної справи №420/18400/24 з вимогами накладення арешту на кошти та інші цінності, які перебувають на рахунках товариства в установах банків, в межах суми податкового боргу, фактично передує зверненню контролюючого органу до суду про стягнення цього податкового боргу підприємства з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство. Оскільки податковий борг з товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Юніверсал Експорт ЛТД» у розмірі 746 680 грн. на час розгляду справи №420/18400/24 не стягнуто, це свідчить про передчасність заявлених Головним управлінням ДПС в Одеській області позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності, які перебувають на рахунках відповідача в установах банків, в межах суми зазначеного податкового боргу, а тому про необхідність відмови позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог .

При цьому відсутність у відповідача майна відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 02.05.2024 року не є достатньою підставою для задоволення позовних вимог контролюючого органу про накладення арешту на кошти та інші цінності, які перебувають на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу, до прийняття судом рішення про стягнення з відповідача цієї суми податкового боргу.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 90, 241-246, 255, 257-258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал універсал експорт ЛТД» (65047, м. Одеса, вул. Хімічна, 1/2) про накладення арешту на кошти та ніші цінності відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.