Справа № 140/6680/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6680/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 21.06.2024 №46 про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії державного службовця з 17.06.2024, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-XII), п.п.10,12 Прикінцевих та перехідних полонень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII) на підставі довідок від 12.06.2024 № 1069/02-03/2-24 та від 12.06.2024 №1070/02-03/2-24 про складові заробітної плати, виданих Ківерцівською міською радою, у розмірі 60 відсотків від заробітку зазначеного у довідках.

В обґрунтування позову позивач вказала, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 07.06.2001 №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-III). 17.06.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення на пенсію за віком згідно із Законом №3723-XII. Однак рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 21.06.2024 №46 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно з наданими довідками, оскільки раніше призначені пенсії перераховуються лише за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Позивач не погоджується із таким рішенням та зазначає, що відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229), до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України від 07.06.2001 №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-III). З урахуванням наведеного вважає, що оскільки на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком державного службовця вона досягла необхідного віку, у неї наявний необхідний страховий стаж (понад 30 років), в тому числі стаж роботи в органах місцевого самоврядування станом на 01.05.2016 становить понад 20 років, який в силу вищенаведених норм зараховується до стажу державної служби, тому вона має право на призначення пенсії в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ в Черкаській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що позивачу з 20.08.2003 було призначено пенсію з урахуванням норм Закону №3723-XII. При цьому, чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Департаменту регіонального розвитку Ківерцівської міської ради від 12.06.2024 № 21070/02-03/2-24 та № 1069/02-03/2-24.

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ у Волинській області позовних вимог також не визнав та просить відмовити у їх задоволенні повністю, посилаючись на правомірність рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 21.06.2024 №46.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 20.08.2003 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №2493-III, у порядку, визначеному Законом №3723-ХІІ, у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача (а.с. 43-47). При цьому, відповідно до протоколу про призначення пенсії від 28.08.2003 №16198 та рішення про перерахунок пенсії від 28.02.2024 №46 страховий стаж позивача становить 36 років 0 місяців 20 днів, в тому числі посадової особи в ОМС 30 років 1 місяць 20 днів (а.с. 43, 47)

17.06.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про перехід на інший вид пенсії на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII (а.с. 48 зворот-49), надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням, в тому числі, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 12.06.2024 № 1069/02-03/2-24 та №1070/02-03/2-24, видані Ківерцівською міською радою (а.с. 12-13).

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Черкаській області, яким і прийнято рішення від 21.06.2024 №46 про відмову в перерахунку пенсії. У вказаному рішенні зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», якими вилучено п.4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати для проведення перерахунку пенсії державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України та внесено зміни до п.5 постановами в частині надання довідок про заробітну плату. Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих державних службовців Постанова №1013 не містить. Таким чином, з набуттям чинності Закону №889-VIII з 01.05.2016 положення Закону №3723-XII частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців та можливість здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям відповідно до статті 37-1 Закону №3723-XII. Оскільки згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 з 20.08.2003 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №2493-III за нормами Закону №3723-ХІІ, тому прийнято рішення відмовити у проведенні перерахунку пенсії за заявою від 17.06.2024 згідно наданих довідок, оскільки раніше призначені пенсії перераховуються лише за нормами Закону №1058-ІV (а.с. 16-17).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом №3723-ХІІ.

01.05.2016 набрав чинності Закон №889-VIII, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України »Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ »Прикінцеві та перехідні положення« Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так згідно з пунктом 10 розділу ХІ »Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами пункту 12 розділу ХІ »Прикінцеві та перехідні положення« Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XI на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу ХІ »Прикінцеві та перехідні положення« Закону №889-VIII, та мають передбачені вік та страховий стаж.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.

За обставин цієї справи позивач ОСОБА_1 з 20.08.2003 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №2493-III, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача (а.с. 43-47).

Так, Закон №2493-III регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону №2493-III визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з статтею 3 Закону №2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Частина сьома статті 21 Закону №2493-III (в редакції від 11.07.2003, чинній на дату призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, за рахунок внесків до Пенсійного фонду України, що сплачуються відповідно до закону.

Частинами десятою, десятою статті 21 Закону №2493-III було передбачено, що правом на одержання пенсії користуються особи, які досягли встановленого цим Законом граничного терміну перебування на службі в органах місцевого самоврядування, віку та за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу служби в органах місцевого самоврядування чи державної служби - не менше 10 років.

Посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" , за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії.

Отже, Законом №2493-III (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) було передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Як зазначалось вище, умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом №3723-ХІІ.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону №3723-XII (в редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії (частина п`ята статті 37 Закону №3723-XII).

З протоколу про призначення пенсії від 28.08.2003 №16198 судом встановлено, що позивачу з 20.08.2003 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №2493-III у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати (а.с. 43).

Станом на 2024 рік пенсія також розрахована як 90 відсотків від заробітку, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 28.02.2024 №46 (а.с. 47).

Тобто, з 20.08.2003 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону №2493-III у порядку, визначеному Законом №3723-ХІІ, у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати (тобто максимально відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону №3723-XII).

Стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку» (далі Постанова №865, в редакції до 01.12.2015) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (застосовується з 01.12.2015) внесено зміни до Постанови №865 й виключено пункт 4, а пункт 5 викладено в новій редакції наступного змісту: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Надалі Постанова №865 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян».

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону №3723-ХІІ.

При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 чинності Законом №889-VIII положення Закону №3723-ХІІ втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1, яка регламентувала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII). Між тим ні Закон №889-VІІІ, ні Закон №1058-IV не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати працюючих службовців. Не передбачає таких підстав і стаття 37 Закону №3723-ХІІ.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок №622).

Пунктом 4 Порядку №622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку № 622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Суд наголошує, що вищенаведені норми Порядку №622 стосуються лише для призначення пенсії державним службовцям.

Таким чином, станом на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду (17.06.2024) діючим законодавством України не визначено права особи, як і не передбачено підстав, порядку реалізації обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Як встановлено судом вище, позивач з 20.08.2003 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону №2493-III у порядку, визначеному Законом №3723-ХІІ.

Фактично, позивач просить перевести її з пенсії «по віку» на пенсію «по віку» з Закону відповідно до якого вона отримує пенсію (Закон №3723-XII) та такий же Закон.

У поданій заяві від 17.06.2024 (а.с. 48 зворот) позивач просила здійснити перехід на інший вид пенсії, а саме відповідно до Закону №3723-XII. Формально, у такому випадку змінюється лише назва Закону (з Закону №2493-III на Закон №3723-XII), однак фактично поняття «інший вид пенсії» в такому випадку відсутнє, оскільки позивачу призначено пенсію у порядку, визначеному Законом №3723-XII у розмірі 90 відсотків суми заробітної плати.

При цьому, та обставина, що пенсію за віком призначено відповідно до Закону №2493-III, а не конкретно згідно з Законом №3723-XII, відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивач безпосередньо на державній службі не перебувала, а була посадовою особою ОМС.

Разом з тим, з матеріалів справи та встановлених фактичних обставин справи слідує, що позивач з 20.08.2003 реалізувала право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Таким чином, оскільки у даному конкретному випадку позивачу з 20.08.2003 призначено пенсію з урахуванням норм Закону №3723-ХІІ, тому положення пунктів 10 та 12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, які стосуються саме призначення пенсії, до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Тобто, позивач підміняє поняття «переведення на інший вид пенсії» та «призначення пенсії», задля перерахунку пенсії з урахуванням довідок від 12.06.2024 № 1069/02-03/2-24 та №1070/02-03/2-24.

Суд наголошує, що врахування таких довідок, передбачено лише для призначення пенсії державним службовцям, яке у даному випадку відсутнє.

За сукупності встановлених обставин та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 21.06.2024 №46 є законним та обгрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вище наведене суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та про відмову у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538).

Суддя О. О. Андрусенко