Справа № 240/5557/24
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/5557/24

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Федорчук Д.В.,

представника позивача Васинчука С.М., представника відповідача Малої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування рішення і вимоги,

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Житомирській області щодо проведеної у період з 12.09.2022 року по 14.09.2022 року документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання законодавства правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 28.12.2016 року та скасувати рішення №0/14596/2406 від 14.08.2023 року і вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № від 15.11.2022 року.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно провів перевірку з порушенням строків, передбачених ст.102 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки позивач свою діяльність як ФОП припинив з 28.12.2016; письмове повідомлення про перевірку датоване 21.09.2022, в той час як перевірка проведена з 12.09.2022 по 14.09.2022; наслідком неправомірність призначення та проведення перевірки в період з 12.09.2022 по 14.09.2022 є скасування спірних рішення та вимоги.

Ухвалою від 06.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позов (а.с.29-56), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи, що перевірка позивача проведена, оскільки документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 28.12.2016, проведена відповідно до п.п.102.2.1 п. 102.2 ст.102 ПК України, яким визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; Позивачем до позовної заяви не надано доказів подання декларації за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, що унеможливлює застосування п.102.1 ст. 102 ПК України; ФОП ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, обліку та звітності; в порушення п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 та ч.2 ст.9 Закону №2464 встановлено заниження за 2011 рік суми єдиного внеску у розмірі 67187 грн., з нарахованого чистого оподатковуваного доходу за ставкою 22%, за рахунок заниження ФОП ОСОБА_1 доходів від здійснення господарської діяльності в сумі 67187 грн. ФОП ОСОБА_1 у 2011 році відповідно до доходів відображених у ЦБДРО за ознакою доходу «157» виплачений та нарахований дохід Представництвом «Кусум ХЕЛТХКЕР ПВП ЛТД» становить в сумі 67187 грн, який не відображено у звітності про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в 2011 році; отже, даною перевіркою встановлено заниження за період з 01.01.2011 по 28.12.2016 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22,00% за 2011 рік - 23313,96 грн.

Відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду (а.с.57-64), оскільки позовну заяву подано 16.03.2024 поза межами шестимісячного строку.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.66), в якій вказує, що твердження відповідача, що ФОП ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, обліку та звітності не повністю відповідає дійсності, оскільки І-й квартал 2011 року він перебував на спрощеній системі оподаткування; згідно звіту за І-й квартал 2011 року позивачем задекларований дохід 67188 грн, а з врахуванням тієї обставини, що позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, ставка 22% рахується не від 67188 грн, а від мінімальної заробітної плати за перший квартал 2011 року, який становить 941 грн (941грн*22%=207,02 грн); згідно вказаного звіту позивачем добровільно сплачено 372 грн, що є значно вищою сумою, ніж 207,02 грн.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

Ухвалою від 17.07.2024 (а.с.72) справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні:

- представника позивача просив позов задовольнити, при цьому зазначив, в І-му квартал 2011 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, а тому нарахування що оскільки позивачем, який свою діяльність як ФОП припинив з 28.12.2016, не був поданий ліквідаційний звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік, перевірка його була проведена в строк, передбачений ст. 102 ПК України;

- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, вказавши, що відповідно до акту перевірки позивач в І-му кварталі 2011 року здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, обліку та звітності.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Позивач з 10.12.2007 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець і 28.12.2016 припинив свою підприємницьку діяльність (а.с.7-8).

Згідно п. 4 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI позивач, як фізична особа-підприємець (далі - ФОП), був платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до листа відповідача № 2999/6/06-30-24-02 від 12.02.2024 (а.с.22), в період з 01.01.2011 по 28.12.2016 ФОП ОСОБА_1 перебував на обліку на наступних системах оподаткування:

01.01.2011-31.03.2011 - спрощена система оподаткування;

01.04.2011-28.12.2016 - загальна система оподаткування.

Враховуючи припинення позивачем 28.12.2016 своєї підприємницької діяльності, у відповідача були підстави, передбачені пп.78.1.7 ст. 78 ПК України (розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця), здійснити документальну позапланову перевірку позивача з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 28.12.2016, яка була призначена наказом відповідача від 15.07.2022 № 713-П (а.с.39) з 12.09.2022 тривалістю 3 робочих дні і за наслідками проведення якої було складено акт від 21.09.2022 № 6039/06-30-24-06/ НОМЕР_1 (а.с.111-115), згідно висновків якого перевіркою, крім іншого, встановлено порушення п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 та ч.2 ст.9 Закону № 2464-VI встановлено заниження за 2011 рік суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу у розмірі 22%, а саме 23313,96 грн.

На підставі акту перевірки від 21.09.2022 № 6039/06-30-24-06/ відповідачем прийняті:

- рішення №0/14596/2406 від 14.08.2023 (а.с.20-21) яким до позивача на підставі п.3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI застосовано штрафну санкцію в розмірі 11656,98 грн за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 23313,96 грн

- вимогу № від 15.11.2022 про сплату боргу (недоїмки) 23313,96 грн (а.с.19).

Позивач вважаючи, що відповідач безпідставно донарахував йому єдиний внесок в сумі 23313,96 грн звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки та пояснень відповідача, донарахування позивачу єдиного внеску в сумі 23313,96 грн є наслідком заниження ФОП ОСОБА_1 у 2011 році виплаченого та нарахованого доходу Представництвом «Кусум ХЕЛТХКЕР ПВП ЛТД» в сумі 67187 грн, який не відображено у звітності про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в 2011 році, тобто позивач вважає заниження за період з 01.01.2011 по 28.12.2016 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22,00% ( з 01.01.2016 -34,7 %) суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі з 01.01.2016 -34,7 % на загальну суму 23313,96 грн., а саме: за 2011 рік - 23313,96 грн (67187 грн*34,7 %).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру (а.с.69), дохід Представництвом «Кусум ХЕЛТХКЕР ПВП ЛТД» в сумі 67187 грн був нарахований та виплачений І-му кварталі 2011 року позивачу, що відповідачем не заперечується.

В листі відповідача № 2999/6/06-30-24-02 від 12.02.2024 (а.с.22), зазначено, що в період з 01.01.2011 по 28.12.2016 ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2011-31.03.2011 перебував на спрощеній системі оподаткування, а в період 01.04.2011-28.12.2016 - загальній системі оподаткування, і це відповідачем не спростовується.

Тобто судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в 1-му кварталі 2011 року, коли він перебував на загальній системі оподаткування, нарахований та виплачений дохід Представництвом «Кусум ХЕЛТХКЕР ПВП ЛТД» в сумі 67187 грн, на який відповідачем донарахований єдиний внесок в розмірі 34,7 %.

В ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, в редакції станом на 2011 рік, зазначено:

" 1. Єдиний внесок нараховується:

...

2) для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

...

3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім`ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу;".

Максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (п.4 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI)

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п.5 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI).

Враховуючи, що позивач в 1-му кварталі 2011 року, коли він перебував на спрощеній системі оподаткування, висновки податкового органу про порушення ним п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI і донарахування йому єдиного внеску в розмірі 34,7 % від доходу 67187 грн є такими, що не відповідають пунктам 2, 3 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI.

Отже суд вважає, що відповідача не доказав, як то передбачено ч. 2 ст. 77 КА +С України, правомірність спірних рішення та вимоги, а тому визнає їх протиправними та скасовує.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Житомирській області щодо проведеної перевірки позивача у період з 12.09.2022 по 14.09.2022.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В розділі III "Форми та строки подання Звіту" Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, зазначено:

"2. ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом є календарний рік.

...

8. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності страхувальників, зазначених у пункті 2 цього розділу, такі особи зобов`язані подати самі за себе Звіт із зазначенням типу форми «ліквідаційна», де останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності."

В абзаці 1 п.102.1 ст. 102 ПК України вказано, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Частиною 16 ст. 25 Закону № 2464-VI передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Як встановлено судом і на спростування чого позивачем ніяких доказів не надано, позивачем після припинення підприємницької діяльності Звіт із зазначенням типу форми «ліквідаційна» за 2016 рік не був поданий, а тому, враховуючи приписи пп. 102.2.1 п.102.2 ст. 102 ПК України, згідно яких грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате, і відповідно проведена перевірка, без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано, ч. 16 ст. 25 Закону № 2464-VI, відповідачем строки давності пропущені не були.

Щодо твердження позивача, про датування повідомлення про проведення перевірки 21.09.2022, то воно спростовується повідомленням від 19.07.2022 №340/06-30-07-11 (а.с.50) про проведення перевірки у позивача на підставі наказу відповідача від 15.07.2022 № 713-П з 12.09.2022, яке було надіслано 02.08.2022 (а.с.10).

Отже суд вважає дії Головного управління ДФС у Житомирській області щодо проведеної перевірки у період з 12.09.2022 по 14.09.2022 правомірними і відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору, в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо заяви відповідача про залишення позову без розгляду (а.с.57-64), оскільки позовну заяву подано 16.03.2024 поза межами шестимісячного строку, то суд відмовляє в її задоволенні, враховуючи, що відповідач ні в підготовчому, ні в судовому засіданнях не міг вказати з якої дати почався відлік шестимісячного строку для звернення до суду і надати докази на підтвердження цієї дати; позивач стверджує (а.с.84), що спірні рішення та вимогу він отримав рекомендованим листом 04.03.2024.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код ) задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № від 15.11.2022 та рішення № 0/14596/2406 від 14.08.2023 Головного управління ДПС у Житомирській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 23 вересня 2024 року