Справа № 400/12388/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 р. № 400/12388/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Клайнер», вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м. Миколаїв, 54020,
до відповідачаДніпровської митниці, вул. Ольги княгині, 22, м. Дніпро, 49038,
провизнання протиправними та скасування рішення від 01.11.21 № UA110110/2021/300025/1, картки відмови від 01.11.21 № UA110110/2021/00134,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клайнер» (далі позивач, ТОВ «Клайнер») звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці ДФС про коригування митної вартості від 01.11.2021 року № UА110110/2021/300025/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 01.11.2021 року № UA110110/2021/00134.

Ухвалою від 09.12.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він надав митниці всі документи, які були у нього в наявності, і які не містять в собі ознак підробки чи розбіжностей, які б вказували на невірне визначення митної вартості товарів, що в свою чергу вказує на відсутність у відповідача правових підстав для коригування такої митної вартості. Відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору.

Ухвалою від 24.09.2024 року суд замінив відповідача у справі Дніпропетровську митницю ДФС на її правонаступника Дніпровську митницю (далі також відповідач, митниця).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення вимог позивача заперечував. У своєму відзиві відповідач зазначив, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58 61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст.62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст. 62 та ст. 63 МК України може бути зворотною. Методи на основі віднімання (ст. 62 МК України) та додавання (ст. 63 МК України) вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об`єктивними, підтверджуються документально, піддаватися обчисленню. Відсутність у митниці та не надання декларантом необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірного Рішення про коригування митної вартості, заявленого Позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

22.03.2021 року між ТОВ «Клайнер» та фірмою «NINGBO SANYA BEARING CO, LTD» (Чжєцзян, Китай) укладено rонтракт № 1-120321 Ch-Ukr (далі Контракт) на продаж та поставку підшипники та інші запчастини (Товар), відповідно до виставлених інвойсів.

Відповідно до умов Контракту, покупець (фірма «NINGBO SANYA BEARING CO, LTD») зобов`язується прийняти товари та оплатити їх на умовах, визначених Контрактом. Ціна, кількість, асортимент товарів та технічні вимоги до товарів можуть змінюватися згідно взаємної домовленості сторін, що має бути відображено у інвойсах та технічних специфікаціях «Продавця».

З метою митного оформлення товару ТОВ «Кланер» 28.10.2021 року була подана електронна митна декларація № UA110110/2021/012099, до якої були надані копії наступних документів: пакувальний лист від 02.09.2021 року; рахунок-фактура (інвойс) NB210513 від 07.09.2021 року; коносамент ЕВSZ від 06.09.2021 року; автотранспортна накладна № 434491 від 27.10.2021 року; декларація про проходження товару NB210513 від 07.09.2021 року; рахунок-фатура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги ТФЗ від 27.10.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 27.10.2021 року; доповнення до Контракту (технічна спеціфікація) від 07.09.2021 року; Контракт; договір про надання послуг митного брокера № 612021/ІН від 06.09.2021 року№ договір (контракт) про перевезення № 28/05 від 27.05.2020 року; заява декларанта від 29.10.2021 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державами № 7742710 від 29.10.2021 року; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № UA110110.2021.012099 від 29.10.2021 року.

Митна вартість товару була визначена із застосуванням основного методу за ціною договору (контракту).

01.11.2021 року Дніпропетровською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA110110/2021/300025/1, яким скориговано митну вартість наступних товарів: підшипники кочення кулькові, радіальні однорядні, зовнішній діаметр яких понад 30 мм; підшипники кочення роликові радіально-упорні, конічні, для автомобілів та сільськогосподарської техніки; підшипники кочення роликові сферичні в асортименті, для автомолбілів; підшипники роликові голчасті в асортименті, для автомобілів; підшипники ковзання для валів; корпуси підшипників з вмонтованими кульковиими підшипникамми; кульковий підшипниковий вузел, в комплекті з монтажними елементами.

Митну вартість товарів було збільшено на 8404,32 грн та 48740,42 грн.

01.11.2021 року митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA2110110/2021/000134, якою відмовлено позивачеві у митному оформлені (випуску) товарів.

Позивачу запропоновано подати нову вантажну митну декларацію з митної вартості відповідно до рішення від 01.11.2021 року № UA110110/2021/300025/1.

Не погоджуючись з рішеннями митниці, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

З даного приводу суд зазначає, що товар, який підлягав митному контролю, був придбаний на підставі Контракту.

Крім того, у митній декларації зазначена вартість товару окремо і його вартість співпадає з інвойсом. Відповідач не надав доказів, які б підтверджували пов`язаність позивача з постачальником.

Як під час митного оформлення, так і під час судового розгляду, митницею вмотивовано рішення про коригування тим, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять усіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та мають розбіжності та неточності. Тобто, декларантом документально не підтверджена заявлена митна вартість.

Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються витрати на страхування цих товарів лише у тому випадку, коли ці витрати раніше не включалися до ціни.

Оплата вартості страхування товарів покладалася цілком на постачальника та була включена ним до контрактної вартості оцінюваних товарів.

Тому, вимога до позивача надати якийсь документ про страхування товару, є безпідставною.

Позивач та його контрагент встановили у Контракті, що ціна на товари установлюється у доларах США та обумовлюється сторонами в залежності від сум виставлених інвойсів. Ціна за одиницю товару зазначається в інвойсах (проформах-інвойсів) продавця, доданих до кожної поставки. В ціну товару включаються вирати згідно базисних умов поставки (Інкотермс-2010).

Відповідно до положень ст. 189 Господарського кодексу України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Таким чином суб`єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору.

Аналіз норм Митного кодексу України дає підстави зробити висновок, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено розбіжності, які, на його думку, ставлять під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості та не дають можливості визнати заявлену митну вартість товарів за першим методом.

Суд зазначає, що такі висновки відповідача не свідчать про наявність розбіжностей, які ставлять під сумнів правильність визначення митної вартості.

Натомість, доказами, що містяться в матеріалах справи, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем не надано інформації щодо товарів, заявлених у митних деклараціях, згідно до яких було скориговано митну вартість.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 року у справі № 826/6346/16.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайнер» (вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м. Миколаїв, 54020, ) до Дніпровської митниці (вул. Ольги княгині, 22, м. Дніпро, 49038, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 01.11.2021 року № UА110110/2021/300025/1.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.11.2021 року № UA110110/2021/00134.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (вул. Ольги княгині, 22, м. Дніпро, 49038, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайнер» (вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м. Миколаїв, 54020, ) судові витрати у сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.09.2024 року.

Суддя О.В. Малих