Справа № 420/22947/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» (вул.В.Арнаутська,49,кв.2, м.Одеса, 65012) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» до Головного управління ДПС в Одеській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №16744/15-32-07-23 від 25.04.2024 про заниження суми різниць, на яку збільшуєтьсяфінансовий результат до оподаткування за 2021 рік всього на суму 3 564 558 грн.(рядок 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) у зв`язку із невідображенням у додатку РІ суми здійсненої уцінки (зменшення корисності) основнихзасобів, включених до витрат звітного періоду відповідно до МСБО (пункт 138.1.статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України) (рядок 1.1.1.1. додатку РІ дорядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємств), та відповідно,занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток на суму 3 564 558 грн. (рядок04 декларації), яким визначено суму податкового зобов`язання з Податку на прибутоку розмірі 641 620 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, щоГоловним управлінням ДПС в Одеській області на підставінаказу від 04.01.2024 № 29-п (зі змінами, внесеними наказом від 26.01.2024 № 660-п)було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Товариства зобмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» з питаньдотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з09.01.2019 по 03.03.2024.За результатами проведеної перевірки Відповідачем було складено Акт прорезультати документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.03.2024 №11807/15-32-07-07-18.На підставі Акту прийнято податкове повідомлення рішення від25.04.2024 № 16744/15-32-07-23, яким збільшено суму грошового зобов`язання зподатку на прибуток на суму 641 620 гривень.Позивач з порушенням, викладеним Відповідачем у п. 1. Акту, а саме, порушення п.44.1., п. 44.2. ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 138.1. ст. 138 Податковогокодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. 2ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від16.07.1999 № 996-XIV, у результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, щоперевірявся, на загальну суму 641 620 грн., у тому числі за 2021 рік у сумі 641 620грн. та ППР від 25.04.2024 № 16744/15-32-07-23, складеного Відповідачем на підставіАкту, не згоден, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 24 липня 2024 рокувідкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.Призначено підготовче судове засідання по вказаній справі.

Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року задоволено клопотання представника позивача від 15.08.2024 року (вхід.№ ЕС/34422/24) про розгляд справи у порядку письмового провадження. Закрито підготовче провадження у справі.Призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику учасників судочинства, з ухваленням судового рішення « 20» вересня 2024 року.

У відзиві на позовну заяву відповідачзаперечував проти задоволення позову зазначивши, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період 09.01.2019 по03.03.2024 встановлено його заниження всього у сумі 641 620 грн, у тому числі за2021 рік у сумі 641 620 грн у результаті допущених порушень податковогозаконодавства, які відображено в п.п. « 3» п. 3.1.1.1 розділу ІІІ акта перевірки. Тобто, в порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 ст. 138Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями),п. 1 ст. 9, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітністьв Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, встановлено заниження ТОВ «МАНІ ФЛОУ`податку на прибуток на загальну суму 641 620 грн, в т.ч. за:- 2021 рік 641 620 грн. А тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та законними.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні позову з посиланням на необґрунтованість податкового повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ`, було зареєстровано 09.01.2019.

Види діяльності - Основний:64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у. Інші:64.91 Фінансовий лізинг, 64.92 Інші види кредитування, 66.12 Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах, 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення.

На підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.01.2024 №29-п із змінами, внесеними наказом від 26.01.2024 № 660-п Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, тел.: , факс:, e-mail: ): Людмилою ЖУГАН головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управлінняподаткового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області, Валентиною ЧЕРНЯВСЬКОЮ - головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області, відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п.79.1 ст. 79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зізмінами) у зв`язку з порушенням провадження у справі про банкрутство ТОВ «МАНІФЛОУ» (Ухвала Господарського суду Одеської області від 06.11.2023 у справі №916/4659/23), проведена позапланова невиїзна документальна перевіркаТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІ ФЛОУ» (скорочене найменування - ТОВ «МАНІ ФЛОУ»), код за (надалі Товариство) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства заперіод з 09.01.2019 по 03.03.2024, відповідно до затвердженого Плану документальної позапланової невиїзної перевірки.

ТОВ «МАНІ ФЛОУ» проінформовано про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, про дату початку, місце проведення письмовим повідомленням від 26.01.2024 №64/КПР/15-32-07-07-17, яке з копіями наказів Головногоуправління ДПС в Одеській області від 04.01.2024 № 29-п «Про проведеннядокументальної позапланової виїзної перевірки», від 26.01.2024 № 660-п «Провнесення змін до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.01.2024№ 29-п», вручено 29.01.2024 представнику ТОВ «МАНІ ФЛОУ» Коломійцю ВасилюВасильовичу за довіреністю від 06.12.2023 № 06/12/2023.

Термін проведення перевірки продовжувався з 18.03.2024 по 22.03.2024 на підставінаказу Головного управління ДПС в Одеській області від 13.03.2024 № 2377-п.

Перевіркою встановлено, що фактично ТОВ «МАНІ ФЛОУ» не знаходиться заадресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 49, кв. (офіс) 2. Складено Акт від11.01.2024 № 156/15-32-07-07-19 «Про неможливість проведення перевірки ТОВ«МАНІ ФЛОУ» (код за ) у зв`язку з відсутністю платника податків(посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників)за місцезнаходженням» під час здійснення заходів для реалізації наказу Головногоуправління ДПС в Одеській області від 04.01.2024 № 29-п з метою проведеннядокументальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МАНІ ФЛОУ».

Листом до Головного управління ДПС в Одеській області від 04.01.2024 № 13 (вх. ГУвід 04.01.2024 № 962/6) Товариством повідомлено про припинення фінансово-господарської діяльності ТОВ «МАНІ ФЛОУ», неможливістю орендувати офіснеприміщення, та проханням контактувати з керівником Товариства за телефоном або за електронною поштою.

Внаслідок усунення причин, які призвели до неможливості проведеннядокументальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МАНІ ФЛОУ» та з урахуваннямп. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України, наказом Головного управління ДПС вОдеській області від 26.01.2024 № 660-п «Про внесення змін до наказу Головногоуправління ДПС в Одеській області від 04.01.2024 № 29-п» призначено проведеннядокументальної позапланової невиїзної перевірки (змінено вид перевірки зпозапланової виїзної на позапланову невиїзну).

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області було складено Акт прорезультати документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.03.2024 №11807/15-32-07-07-18.

Актом перевірки встановлено порушення ТОВ «МАНШ ФЛОУ»:

1. п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 641 620 грн, у тому числі: за 2021 рік у сумі 641 620 грн.

2. ст.51, п.176.2 ст.176 з урахуванням ст.52-1 та п.69.2 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» із змінами та доповненнями, внаслідок:

несвоєчасного подання розрахунку за 1кв. 2022 року,

невірного відображення суми нарахованого/перерахованого військового збору у 4 кв. 2019року,

не відображення суми виплаченого доходу, перерахованого податку на доходи фізичних осіб та військового збору по фізичній особі ОСОБА_1 (рнокип НОМЕР_1 ) у 2 кв. 2023 року,

не відображення сум майнового та немайнового внеску платника податку до статутного фонду за ознакою доходу « 178» фізичною особою ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 ) у сумі 10000,00 грн у 1 кв. 2019 року та фізичною особою ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3 ) у сумі 10000,00 грн у 2 кв. 2019 року,

не відображення ознаки доходу « 112 - інвестиційний прибуток (дохід) від операцій зінвестиційними активами» по фізичним особам ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_3 ) у 2 кв. 2019 року,

не відображення суми нарахованого доходу з ознакою « 157 дохід, виплачений самозайнятій особі» ФОП ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_4 ) у сумі 19900,00 грн. у 3 кв. 2021 року.

На підставі Акту прийнято податкове повідомлення рішення від 25.04.2024 №16744/15-32-07-23, яким збільшено суму грошового зобов`язання зподатку на прибуток на суму 641 620 гривень.

Позивач вважає висновки викладене в акті перевірки необґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вказані обставини і стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із приписами статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Підстави проведення документальних позапланових перевірок визначено у пункті 78.1 статті 78 ПК України.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Як встановлено судом та не заперечується і позивачем, податковим органом прийнято відповідний наказ від 26.01.2024 № 660-п.

Згідно зі статтею 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Вході позапланової невиїзної перевірки встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства, які відображені в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.03.2024 №11807/15-32-07-07-18.

Так в акті зазначено, що перевіркою встановлено наступне.

На баланс ТОВ «МАНІ ФЛОУ» на субрахунок 100 «Інвестиційна нерухомість» рахунку10 «Основні засоби» в сумі 8 664 558 грн. було оприбутковано об`єкт основного засобу

Забудівля торговельного комплексу загальною площею 1 309 кв. м, розташована заадресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Старовокзальна (колишня вул.Урицького), буд. 3, набутий внаслідок отриманих прав на зазначене майно на підставіакта Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчоїслужби Міністерства юстиції України від 07.08.2020 № 33248246/23 про реалізаціюпредмета іпотеки.

Даний об`єкт нежитлової нерухомості (реєстраційний № 10), що раніше належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва від 06.12.2013 №14084955 про право власності, придбано ТОВ «МАНІ ФЛОУ» за 8 664 558 грн(свідоцтво приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округуДніпропетровської області від 13.08.2020 № 3728).

Право власності ТОВ «МАНІ ФЛОУ» на об`єкт нерухомого майна Забудівлюторговельного комплексу загальною площею 1 309 кв. м зареєстровано 13.08.2020 за№ 37748199 у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно Договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2020 № МДМ/0110/20 ТОВ «МАНІ ФЛОУ» (Орендодавець) надало в оренду ТОВ «МЕРЕЖА МАГАЗИНІВ «ДНІПРО-М», (Орендар) частину нежитлового приміщення/павільону загальною площею 130 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровськаобл., м. Кривий Ріг, вул. Старовокзальна (колишня вул. Урицького), буд. 3 (термін діїзгідно договору 24 місяці). За додатковою угодою від 04.11.2021 до договору від01.10.2020 № МДМ/0110/20 04.11.2021 достроково розірвано Договір орендинежитлового приміщення від 01.10.2020 № МДМ/0110/20.

За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.11.2021 б/н ТОВ «МАНІФЛОУ» (Продавець) передає у власність ТОВ «ЛІЦИС», (Покупець), Забудівлю торговельного комплексу за ціною 4997000 грн. (в бухгалтерському обліку ТОВ «МАНІ ФЛОУ» відображено по Дт3772 Кт712 на суму 4 997 000 грн).

Ринкова вартість відчужуваного нерухомого майна на момент продажустановить 5 100 000 грн згідно звіту про експертну оцінку від 01.11.2021 (суб`єктоціночної діяльності - ТОВ «МЕТРСТАТ ГРУПП» ()).

Операцію уцінки об`єкту продажу у бухгалтерському обліку ТОВ «МАНІФЛОУ» відображено по Дт940 Кт100 на суму 3 564 558 грн (8 664 558 грн 5 100 000грн).

Зокрема в акті перевірки зазначено, що з метою бухгалтерського обліку об`єкту - Забудівля торговельного комплексузагальною площею 1 309 кв.м як інвестиційної нерухомості - відсутні документи, щодозволяють зробити висновок про фактичне використання 1 179 кв.м (1 309 кв.м -130кв.м ) корисної площі, що не здається в оренду, відсутні документи щодо подальшоговикористання нерухомості, зокрема: договори, накази, протоколи, будь-які плановідокументи (бізнес-план, фінансовий план, економічні вигоди тощо) із врахуваннямвтрат на утримання всього торговельного комплексу у 1 309 кв.м. площею (послуги з охорони, водо-, електро-, тепло-постачання, прибирання, вивіз сміття, ресурсніплатежі, податки (на нерухомість та земельний) та інше.

Таким чином, в процесі перевірки враховано наявні документи щодопервісної вартості (8 664 558 грн), ринкової вартості (5 100 000 грн) тапроведеної уцінки об`єкту основного засобу - Забудівля торговельногокомплексу загальною площею 1 309 кв.м в сумі 3 564 558 грн

В акті перевірки також вказано, що на порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. 2 ст. 3 ЗаконуУкраїни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, ТОВ «МАНІ ФЛОУ» не віднесено до складу різниць суму уцінки основногозасобу, включену до витрат звітного періоду відповідно до національних положень(стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності(пункт 138.1 статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України) по ряд. 1.1.1.1Додатку РІ до Декларації з податку на прибуток, внаслідок чого:

- занижено суму різниць, на яку збільшується фінансовий результат дооподаткування всього на суму 3 564 558 грн, в т.ч. за:

- 2021 рік - 3 564 558 грн.

За період з 09.01.2019 по 03.03.2024 ТОВ «МАНІ ФЛОУ» задекларованоподатку на прибуток у сумі 90 760 гривень, задекларовано від`ємне значення об`єктуоподаткування з податку на прибуток у сумі -4 689 762 гривень.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період 09.01.2019 по03.03.2024 встановлено його заниження всього у сумі 641 620 грн, у тому числі за2021 рік у сумі 641 620 грн у результаті допущених порушень податковогозаконодавства, які відображено в п.п. « 3» п. 3.1.1.1 розділу ІІІ акта перевірки.

Тобто, в порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1 ст. 138

Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями),п. 1 ст. 9, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітністьв Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, встановлено заниження ТОВ «МАНІ ФЛОУ`податку на прибуток на загальну суму 641 620 грн, в т.ч. за:

- 2021 рік 641 620 грн.

Дослідивши акт перевірки та подані позивачем докази суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що право власності ТОВ «МАНІ ФЛОУ» на об`єкт нерухомого майна будівлю торговельного комплексу загальною площею 1309 кв. м зареєстровано 13.08.2020 за № 37748199 у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно.

Частину нежитлового приміщення/павільону загальною площею 130 кв. м ТОВ «МАНІ ФЛОУ» (Орендодавець) надавало в оренду ТОВ «МЕРЕЖА МАГАЗИНІВ «ДНІПРО-М», (Орендар) у періоді з 01.10.2020 по 04.11.2021 (договір оренди нежитлового приміщення від 01.10.2020 № МДМ/0110/20).

Тобто, з моменту набуття Забудівлі торговельного комплексу по дату його відчуження (продажу) в оренду було надано лише 130 кв.м 10% зазначеної нерухомості.

За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.11.2021 б/н ТОВ «МАНІ ФЛОУ» (Продавець) передано у власність ТОВ «ЛІЦИС», (Покупець) Забудівлю торговельного комплексу за ціною 4 997 000 грн. та відображено у бухгалтерському обліку ТОВ «МАНІ ФЛОУ» у доходах (Дт3772 Кт712 на суму 4 997 000 грн).

Ринкова вартість відчужуваного нерухомого майна на момент продажу становить 5 100 000 грн згідно звіту про експертну оцінку від 01.11.2021 (суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «МЕТРСТАТ ГРУПП» ().

Визначення ринкової вартості нерухомості здійснено незалежним експертом не зметою визначення справедливої вартості, а з метою продажу зазначеної нерухомості, про що у п.п.2.2. п.2 договору зроблено запис про оціночну вартість нерухомого майна незалежним експертом станом на 01.11.2021.

Операцію уцінки об`єкту продажу у бухгалтерському обліку ТОВ «МАНІ ФЛОУ» відображено по (Дт940 Кт100 на суму 3 564 558 грн (8 664 558 грн - 5 100 000 грн).

Судом встановлено, що відпунктом 5.1 пункту 5 розділу 2 Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ТОВ «МАНІ ФЛОУ» (надалі - Положення), затвердженого наказом Товариства від 01.07.2019 № 19-у, визначено: «До інвестиційної нерухомості Товариство відносить нерухомість (землю чи будівлі, або частину будівлі, або їх поєднання), утримувану на правах власності або згідно з угодою про фінансову оренду з метою отримання орендних платежів або збільшення вартості капіталу чи для досягнення обох цілей, в не для:

а) використання у виробництві чи при постачанні товарів, при наданні послуг чи дляадміністративних цілей;

б) або продажу в звичайному ході діяльності.

Амортизація на такі активи не нараховується (п.п. 5.2 п. 5 Положення).

Об`єкти, які не є інвестиційною нерухомістю відповідно п. 5 П(С)БО 32, зокрема, це:

нерухомість, яка використовується у виробництві, під час постачання товарів, надання послуг або в адміністративних цілях (операційна нерухомість) чи утримується для використання в перелічених цілях у майбутньому;

нерухомість, яка утримується з метою продажу за умов, звичайної господарськоїдіяльності.

Положенням про облікову політику ТОВ «МАНІ ФЛОУ», не визначено як (із якою метою) планується використання такої нерухомості в майбутньому, за для визначення її інвестиційною, відсутній критерій переважного використання нерухомості в інвестиційних цілях. Зокрема, не визначено відсоток такого переважного використання із метою отримання орендної плати й/або для збільшення власного капіталу.

Тобто, з метою бухгалтерського обліку об`єкту Забудівля торговельного комплексу загальною площею 1309 кв.м як інвестиційної нерухомості відсутні документи, що дозволяють зробити висновок про фактичне використання 1179 кв.м (1 309 кв.м -130 кв.м)корисної площі, що не здається в оренду, відсутні документи щодо подальшого використання нерухомості, зокрема: договори, накази, протоколи, будь-які планові документи (бізнес-план, фінансовий план, економічні вигоди тощо) із врахуванням втрат на утримання всього торговельного комплексу у 1309 кв.м. площею (послуги з охорони, водо-, електро-, тепло- постачання, прибирання, вивіз сміття, ресурсні платежі, податки (на нерухомість та земельний та інше).

Власна нерухомість, залежно від мети використання, може бути кваліфікована якінвестиційна або операційна (п. 4 П(С)БО 32).

Суд зазначає, що інвестиційна нерухомість - це нерухомість (земля чи будівля, або частина будівлі,або їх поєднання), утримувана (власником або орендарем як актив з правомвикористання) з метою отримання орендних платежів або збільшення вартостікапіталу чи для досягнення обох цілей, а не для використання у виробництві чи припостачанні товарів, при наданні послуг чи для адміністративних цілей, або продажу вході звичайної діяльності (п.5 МСБО 40).

Отже, згідно визначеного нормою п.5 МСБО 40 терміну нерухомість, зайнята власником - нерухомість, утримувана для використання у постачанні товарів та, відповідно ця нерухомість не є інвестиційною нерухомістю, а тому виходить за межі сфери застосування цього стандарту відповідно п.9 МСБО 40.

Тобто, наявні всі підстави для ствердження, що зазначена нерухомість використовувалась в адміністративних цілях Товариства, з метою використання у постачанні товарів та факт утримання Об`єкту власником свідчить, що зазначений Об`єкт є нерухомістю, зайнятою власником, а не інвестиційною нерухомістю.

Підприємством не дотримано критерій обраної відповідно п.30 МСБО 40 моделі обліку інвестиційної нерухомості «за справедливою вартістю», а саме, не здійснення щоквартальної оцінки об`єкта за справедливою вартістю станом на кінець кварталу/року відповідно ч.1 ст.13 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п.40 МСБО 40 «Оцінюючи справедливу вартість інвестиційної нерухомості відповідно до МСФЗ 13, суб`єкт господарювання має забезпечити, щоб справедлива вартість відображала, серед іншого, дохід від оренди за поточною орендою та інші припущення, які б використовували учасники ринку, встановлюючи ціну на інвестиційну нерухомість за нинішніх ринкових умов. Стандарт вимагає від усіх суб`єктів господарювання оцінювати, справедливу вартість інвестиційної нерухомості з метою оцінки (якщо суб`єктгосподарювання використовує модель справедливої вартості) або розкриття інформації (якщосуб`єкт господарювання використовує модель собівартості)»

Відповідно до п.53 МСБО 40 «Якщо суб`єкт господарювання визначає, що справедлива вартість інвестиційної нерухомості не може бути достовірно оцінена на постійній основі, цей суб`єкт господарювання повинен оцінювати таку інвестиційну нерухомість, використовуючи модель собівартості, відповідно до МСБО 16 для інвестиційної нерухомості, яка є власністю».

Статтею 2 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV) визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерськийоблік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевихбюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетногозаконодавства.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видомобліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Згідно ч.2 ст.9 Закону № 996-XIV, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції іправильність її оформлення;)

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь, у здійсненні господарської операції.

Згідно п.44.1, 44.3 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів,регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації,визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом, визначених законодавством строківВідповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України, зазначено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартівфінансової звітності.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України встановлено, об`єктомоподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цьогорозділу.

З огляду на викладене судом встановлено, що ГУ ДПС в Одеській області правомірно прийнято, ППР від 25.04.2024 № 16744/15-32-07-23, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 641 620 гривень.

Таким чином, враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з ч.1 ст.9, ст.72, ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» (вул.В.Арнаутська,49,кв.2, м.Одеса, 65012) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.