Справа № 390/1512/24
Суддя: Бойко І. А.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/1512/24
Провадження № 2-а/390/16/24

"24" вересня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бойко І.А.,

при секретарі Петренко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом і просив: визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №9/10657 від 14.06.2024; провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем відносно позивача безпідставно винесено оскаржувану постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 ч.3 КУпАП, і призначено стягнення у виді штрафу. В обґрунтування позову зазначає, що у 2020 році йому виповнилося 27 років і це був граничний вік для призовника на час виникнення правовідносин, коли він мав обов`язок стати на військовий облік як військовозобов`язаний згідно ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент виявлення правопорушення. Однак, не було визначено строків виконання цього обов`язку в законі. Жодного разу він не отримував повістку про виклик до військомату, однак місце реєстрації було відоме відповідачу. З 19.05.2024 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму ч.3 ст.210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил. На виконання ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» він з`явився до ТЦК 13.06.2024, проте на нього склали протокол за ч.3 ст.210 КУпАП за не постановку на облік військовозобов`язаних у 2020 році, на той момент, коли не існувало ні норми ч.3 ст.210 КУпАП, ні строків виконання обов`язку, і він не оповіщався про це, а в постанові, яка розглядалась 14.06.2024 його притягнули за це до відповідальності та наклали стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 17000 гривень. Отже, він не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП у грудні 2020 року, бо норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що він і зробив 13.06.2024. Тож на думку позивача в його діях немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути йому сплачений штраф у розмірі 17000 грн, оскільки ним було сплачено штраф у визначений строк, щоб уникнути подвійного стягнення через тривалу хворобу дітей, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «Укрсиббанк» № 180301793 від 18.062024.

Позивач у судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву ним не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно ч.1 ст.210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно ч.3 ст.210 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Пунктом 2 ч.1 ст 37 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції яка діяла станом на 13.10.2020 - день досягнення ОСОБА_1 27 років) було передбачено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягали громадяни України, які досягли граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Статтею 1 ч.10 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом 31.08.2024) визначено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Статтею 1 частиною 7 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яка діяла станом на 13.10.2020 та є чинною на даний час, передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом яких статтю 210 доповнено частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Відповідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Судом встановлено, що 13.06.2024 начальником ВВОБССЗ ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол №9/10594, згідно якого 13.06.2024 об 16.00 год. ОСОБА_1 несвоєчасно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік, уточнення облікових даних та отримання військово-облікового документу, чим порушив ст.1, 37 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП. Протокол містить посилання, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 14.00 год. 14.06.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , міститься підпис ОСОБА_1

14.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №9/10657 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 несвоєчасно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік, уточнення облікових даних та отримання військово-облікового документу, чим порушив ст. 1, 37 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, а тому постановлено притягнути його до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Копію постанови отримано ОСОБА_1 14.06.2024.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Проаналізувавши викладені вище норми закону, судом встановлено, що станом на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення обов`язок прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки мав виконуватися виключно на підставі виклику, попередньо доведеного до відома військовозобов`язаного, однак стороною відповідача не надано суду жодних доказів вручення позивачу виклику (або викликів) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки протягом жовтня 2020 року червня 2024 року. Докази, що свідчать про ігнорування ОСОБА_1 таких викликів, суду не надано, будь-яких посилань на них при винесенні оскаржуваної постанови не має.

Крім того, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку. Крім того, суд зазначає, що 19.05.2024 набув чинності Закон України ''Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію'', яким ст.210 КУпАП було змінено, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 не існувало норми ч.3 ст.210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, 13.10.2020, оскільки норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно з вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку. Відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП суперечить статті 58 Конституції України, ст.8 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про скасування постанови № 9/10657.

Щодо вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути ОСОБА_1 сплачену суму штрафу суд зазначає, що на момент сплати позивачем адміністративного штрафу юридична підстава для такого платежу існувала - була чинною постанова про застосування штрафу. Надалі позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Отже, після набрання цим рішенням законної сили відповідна юридична підстава перестане існувати. Тому кошти у випадку набрання цим рішенням законної сили, повинні бути безспірно повернуті позивачу з державного бюджету.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є батьком багатодітної сім`ї.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. (г) ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає, що з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.2, 6, 9, 72-77, 139, 242-246, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову № 9/10657 від 14.06.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі в сумі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко