Справа № 320/8446/24
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Київ № 320/8446/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г. В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС

до Державного підприємства «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» Міністерства оборони України

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» Міністерства оброни України, в якому просить стягнути з розрахункових рахунків Державного підприємства «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» Міністерства оброни України, податковий борг у розмірі 10 738 830,85 гривень.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 10 738 830,85 грн, який виник у зв`язку із несплатою податкових зобов`язань у встановлені законом строки, а тому контролюючий орган просить стягнути заборгованість у примусовому порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03.06.2024.

Про відкриття провадження у справі відповідач був проінформований шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі в його електронний кабінет «ЄСІТС», що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач своїм правом про надання письмового відзиву не скористався.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2024, у зв`язку із неявкою сторін, суд відклав судове засідання у справі на 12.07.2024.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.07.2024, у зв`язку із неявкою сторін, суд відклав судове засідання у справі на 20.07.2024.

Представники відповідача у судові засідання тричі не з`являлись. Відповідач був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 1/3. Матеріали справи містятить відповідний реєстр відправки поштової кореспонденції на адресу відповідача №990, та скріншот з сайту Укрпошти з повідомленням про вручення. Також відповідача було повідомлено про дати судового розгляду засобами електронного зв`язку "Електронний суд", що підтверджується довідками в матеріалах справи.

Відповідно до частини п`ятої та сьомої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань станом на час розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи неявку представників сторін та клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі у судове засідання 20.09.2024 суд на підставі ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» Міністерства оброни України () перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку, а саме у Головному управлінні ДПС у м. Києві.

Судом встановлено, що 03.07.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку Державного підприємства «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» Міністерства оборони України (код 143035720) з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, за результатами якої було складено акт від 03.07.2019 № 136/26-15-14-07-01-10/14303572.

В акті вказано, що відповідачем, зокрема порушені: п. 44.1,44.2, 44.6 ст. 44, п.п.134.1.1. п. 134.1 ст. 134 п 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 6 331 390 грн, в тому числі по періодах: за 2016 рік у сумі 6 064 723 грн; за 2017 рік у сумі 167 008 грн; за 2018 рік у сумі 99 660 грн.

На підставі акта перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.09.2023 № 0059595/0706, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності загальною сумою 7 523 850,00 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням 6 019 080 грн та за штрафними (фінансовими санкціями) 1 504 770,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу Державного підприємства «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» Міністерства оборони України, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (податкова адреса відповідача), а саме: м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 1/3, 01001, та, відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, вручено відповідачу 26.09.2023.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків ДП «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ», на момент звернення контролюючого органу до суду з даним позовом, відповідач має заборгованість з податку на прибуток підприємств у розмірі 10 738 830,85 гривень, основний платіж якої складає 5 810 014,00 грн; штрафна санкція у сумі 1504770,00 грн, а також пеня, нарахована на податкове - повідомлення рішення від 22.09.2023 № 0059595/076 у сумі 3 424 046,85 грн.

Контролюючим органом було виставлено та направлено до ДП «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» податкову вимогу від 18.09.2023 № 0-2615 на суму 1 485 229,41 грн, яка була вручена відповідачу 25.09.2023, що підтверджується даними рекомендованого поштового відправлення за № 156.

Згідно з відомостями інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби "Податковий блок" (інтегрована картка платника податків наявна у матеріалах справи) на момент звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг на суму 10 738 830,85 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення податкового боргу у примусовому порядку.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до підпункту 133.1.1. пункту 133.1 статті 133 Податкового кодексу України платниками податку на прибуток підприємств - резидентів є: суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію» (зі змінами та доповненнями) (далі наказ № 11) визначено класифікацію доходів бюджету, згідно з якою встановлено коди та найменування податків і зборів.

Відповідно до наказу № 11 для сплати податку на прибуток підприємств державної власності визначено код класифікації доходів бюджету 11020100 «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності».

Статтями 29 та 66 Бюджетного кодексу України передбачено, що до складу доходів загального фонду Державного бюджету України належить 90 відсотків податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності, що зараховується до загального фонду державного бюджету в повному обсязі) та 10 відсотків податку на прибуток підприємств до складу загального фонду обласних бюджетів (крім податку на прибуток підприємств державної власності).

Відповідно до частини другої статті 22 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання державного сектору економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Відповідно до пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 22.09.2023 № 0059595/076 було направлено на податкову адресу відповідача, і відповідачем воно було отримано, що підтверджується особистим підписом одержувача на рекомендованому повідомленні, це рішення контролюючого органу вважається врученим.

Пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу визначено, що якщо згідно з нормами цієї статті, сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів на підтвердження оскарження в адміністративному та/або судовому порядку податкового повідомлення рішення від 22.09.2023 № 0059595/076

У зв`язку з цим, нараховані на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень податкові зобов`язання, у відповідності до норм Податкового кодексу України, є узгодженими.

Згідно з пунктом 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пунктом 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770, встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (абзац перший).

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу (абзац другий).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац третій).

Статтею 42 Податкового кодексу України визначено, зокрема, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац шостий пункту 42.4).

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується надсилання податкової вимоги Форми «Ю» від 18.09.2023 № 0-2615 на суму 1 485 229,41 грн., зокрема із долученої позивачем копії рекомендованого повідомлення про вручення, вбачається, що вимога була отримана відповідачем 25.09.2023. Доказів оскарження у судовому порядку податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відповідачем суду не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Беручи до уваги те, що відповідач доказів погашення податкового боргу не надав, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з підстав, наведених у позовній заяві та доданих до неї матеріалів. Натомість, матеріали справи свідчать про те, що відповідач не вчиняє жодних заходів на спростування наявності податкового боргу, не зазначив про факт неузгодженості такого боргу та не сплачує самостійно грошові зобов`язання зі сплати податків.

Отже, оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 10 738 830,85 гривень, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позов, доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, наявні підстави для стягнення з відповідача податкового боргу.

Згідно з приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статі 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані до справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також враховуючи відсутність витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Державного підприємства «ГОТЕЛЬ «КОЗАЦЬКИЙ» Міністерства оборони України (; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 1/3) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 10 738 830,85 (десять мільйонів сімсот тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять) грн 85 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.