Справа № 420/23509/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 вересня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області АР Крим та м. Севастополі (73022, Херсонська область, м. Херсон, просп. Ушакова, буд. 75, ) про визнання протиправною бездіяльність та стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 25.04.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області АР Крим та м. Севастополі, в якій позивач просить:

1. Визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка виразилася у не повідомленні підстав відмови щодо виведення з простою ОСОБА_1 , і не повідомленні підстав у відмові щодо поновленні його на роботі;

2. Визнати незаконними дії відповідача, щодо відмови виведення з простою ОСОБА_1 та не поновлення його на роботі;

3. Зобов`язати відповідача видати наказ про виведення з простою позивача та поновлення його на роботі на визначеній посаді за записом у трудовій книжці (запис 67);

4. Стягнути відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного простою починаючи з 02.08.2023;

5. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень;

6. Зобов`язати відповідача здійснити відрахування в державний бюджет передбачених податків та зборів на нараховану та виплачену суму середнього заробітку за час перебування у простої позивача.

30.07.2024 ухвалою суді залишено без руху позовну заяву позивача та надано строк на усунення недоліків шляхом надання до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із зазначенням причин такого пропуску, а також належним чином оформленої позовної заяви у відповідності до п.2 ч.5 ст.160 КАС України, із зазначенням поштового індексу позивача.

05.09.2024 ухвалою судді продовжено позивачу строк на усунення недоліків шляхом надання до суду остаточної відповіді за розглядом скарги ОСОБА_1 про порушення норм трудового законодавства від 07.06.2024, на яку посилається представник позивача в обґрунтуванні поновлення строку на звернення до суду позивача з адміністративним позовом.

17.09.2024 ухвалою судді заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, задоволено; поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з даною позовною заявою; прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області АР Крим та м. Севастополі, про визнання протиправною бездіяльність та стягнення моральної шкоди та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

19.09.2024 до суду надійшло клопотання (вхід.№ЕС/44281/24) представника позивача про залучення до участі у справі № 420/14528/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Одеську митницю Державної митної служби України.

13.06.2024 до суду надійшла заява представника відповідача (вхід.№ЕС/24129/24) в якій зазначено, що ч.6 ст. 12 КАС України, наведений перелік справ, що в розумінні КАС України віднесені до категорії справ незначної складності. До таких справ, серед інших, віднесено справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значені Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливе відповідальне становище (п.1 ч.6 ст.12 КАС України). Перелік службових осіб, що займають відповідальне та особливе відповідальне становище наведений в примітці до ст. 513 Закону України «Про запобігання корупції». Так, під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розумуються, окрім інших, посади яких належать до посад державної служби категорії «А» або «Б». ОСОБА_1 на час спірних правовідносин займає посаду начальника відділу погашення боргу з фізичних осіб та заборгованості ЄСВ управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Таким чином, посада, яку займає позивач, віднесена до посад осіб, що займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Отже, дана справа не є справою незначної складності в розумінні приписів КАС України та, як наслідок, не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. У зв`язку з чим, відповідно до ст.12 КАС України даний спір підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-3, 6 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

За загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до справ, які згідно ч. 4 ст. 12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що думка сторони щодо складності справи, не зумовлює необхідності призначення до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ця справа не належить до категорії тих, які мають розглядатись виключно за правилами загального позовного провадження у значенні згаданих статей, а отже, вона може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи предмет розгляду, характер спірних правовідносин та правові позиції сторін, суд приходить до висновку про відсутність необхідності розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 257, 260, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання (вхід.№ЕС/44281/24) представника позивача від 19.09.2024 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА