Справа № 300/5313/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/5313/22 пров. № А/857/21272/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі за його позовом до управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці, Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про поновлення на роботі,

суддя у І інстанції Матуляк Я.П.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 05 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.12.2022 року № 265-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити позивача на рівнозначній посаді у новоствореному органі Держпраці з 08.12.2022 року;

- стягнути з Державної служби України з питань праці середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Державної служби України з питань праці моральну шкоду в сумі 25000 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року в справі №300/5313/22 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.12.2022 року № 265-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 з 08.12.2022 на посаді, рівнозначній посаді головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті Управління Держпраці в Івано-Франківській області у правонаступнику Управління Держпраці в Івано-Франківській області - Південно-Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці.

Стягнено з Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 74818,14 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 липня 2024 року касаційні скарги Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2023 року задоволено частково.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2023 року скасувати у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті Управління Держпраці в Івано-Франківській області у правонаступнику Управління Держпраці в Івано-Франківській області - Південно-Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2023 року залишено без змін.

При цьому касаційний суд вказав, що спір у справі, що розглядається, наразі стосується відносин щодо проходження та припинення державної служби позивача в Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області.

При ліквідації підприємства (установи, організації) правила пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку. Ураховуючи приписи частини 1 статті 235 КЗпП на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулося незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі. Відтак, звільненого без законної підстави працівника має бути поновлено на попередній роботі, а не на іншій рівнозначній посаді, як того бажає позивач.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині 1 статті 235, статті 240-1 КЗпП, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Представники позивача та Південно-Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці у ході апеляційного розгляду звернули увагу апеляційного суду на те, що на теперішній час трудові відносити ОСОБА_2 з Державною службою з питань праці припинено за згодою сторін. Вирішення апеляційних вимог у частині, що розглядається, поклали на розгляд апеляційного суду.

При вирішенні апеляційних вимог ОСОБА_1 у частині, що направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 липня 2024 року та з урахуванням вказівок касаційного суду, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у частині, що залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 липня 2024 року, визнано протиправним та скасовано наказ управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.12.2022 року №265-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Стягнено з Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 74818,14 грн.

Виходячи із висновків касаційного суду, викладених у постанові від 31 липня 2024 року, при повторному апеляційному розгляді спірним залишається питання про можливість поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті Управління Держпраці в Івано-Франківській області у його правонаступнику Південно-Західному міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці.

За правилами частини 1 статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду був протиправно звільнений наказом управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.12.2022 року № 265-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті Управління Держпраці в Івано-Франківській області.

В силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд апеляційної інстанції вважає за необхідне врахувати правову позицію, що неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 грудня 2018 року у справі №807/2391/15, від 26 травня 2021 року у справі №260/261/20, від 27 квітня 2021 року в справі №826/8332/17, від 20 січня 2021 року у справі №640/18679/18, від 20 січня 2021 року у справі №804/958/16, від 11 лютого 2021 року у справі №640/21065/18, від 31 травня 2021 року у справі №0840/3202/18, від 06 липня 2021 року у справі №640/3456/20, від 06 липня 2021 року у справі №640/1627/20, від 03 червня 2020 року у справі №817/3431/14, від 21 жовтня 2021 року у справі № 809/2894/13-а, яка зводиться до того, що працівник, який був незаконно звільнений, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому повноваження суду при вирішенні трудового спору щодо поновлення працівника на попередній роботі не слід ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця.

При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що виходячи із приписів частини 1 статті 235 КЗпП на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулося незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі. Відтак, звільненого без законної підстави працівника має бути поновлено на попередній роботі, а не на іншій рівнозначній посаді, як того бажає позивач.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині 1 статті 235, статті 240-1 КЗпП, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, належним способом порушеного права ОСОБА_1 на працю у контексті спірних правовідносин є його поновлення саме на посаді, з якої він був незаконно звільнений, тобто на посаді головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті Управління Держпраці в Івано-Франківській області.

Питання про можливість працевлаштування його у новоствореному Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці у встановленому трудовим законодавством порядку виходить за межі судового розгляду у справі, що розглядається.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору у частині, що розглядається, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права. Відтак, рішення суду першої інстанції у цій частині слід скасувати та позов задовольнити частково відповідно до викладених у постанові апеляційного суду мотивів.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі № 300/5313/22 у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення його на рівнозначній посаді у новоствореному органі Держпраці з 08 грудня 2022 року та його позов у цій частині задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 з 08 грудня 2022 року на посаді головного державного інспектора відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті Управління Держпраці в Івано-Франківській області.

У задоволенні решти цієї позовної вимоги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова у повному обсязі складена 23 вересня 2024 року.