Справа № 140/6204/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6204/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Регіонального сервісного центру ГЦС МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) про зобов`язання провести державну реєстрацію права власності на транспортний засіб Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 .

Позов обґрунтований тим, що позивач 21 листопада 2023 року звернувся до Територіального сервісного центру (ТСЦ) 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області із заявою про реєстрацію автомобіля Mitsubishi Canter (номер кузова НОМЕР_1 ), який він придбав у Люблінського митно-фінансового управління в Білій Підляській (Республіка Польща) та який перед тим на підставі вироку Окружного суду в місті Хелм від 31 жовтня 2018 року номер VІІ К 290/18 та рішення суду апеляційної інстанції був вилучений із власності ОСОБА_2 . Однак відповідач листом від 19 грудня 2023 року №31/3/1-5173/1-17-23 відмовив у проведенні реєстраційних дій та для підтвердження правомірності придбання транспортного засобу рекомендував надати засвідчену копію рішення суду із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу.

Позивач вважає, що відповідь відповідача тільки вказує на прогалини в законодавстві з питань державної реєстрації транспортних засобів. На його переконання, надані документи є достатніми для реєстрації транспортного засобу, адже факт вилучення автомобіля через процедуру конфіскації підтверджено рішеннями судів, що відповідно до статті 15 «Визнання документів» Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах (підписаний 24 травня 1993 року) не потребує додаткового доведення та засвідчує втрату права власності колишнім власником. Позивач також зазначив, що згідно з приписами статті 334 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у нього право власності на автомобіль виникло з моменту передання йому автомобіля за договором; при цьому відсутній спір з колишнім власником, з яким у нього не було відносин.

Позивач також повідомив, що звертався до суду для встановлення факту приналежності йому автомобіля, однак ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року у справі №2-о/161/115/24 (залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій) у відкритті провадження було відмовлено й роз`яснено, що спір є публічно-правовим, вирішення якого має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити та з метою захисту його прав зобов`язати відповідача провести державну реєстрацію належного йому на праві власності транспортного засобу Mitsubishi Canter (VIN НОМЕР_1 ).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с.39).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.42-44). В обґрунтування цієї позиції відповідач зазначив, що ОСОБА_1 правомірно відмовлено у перереєстрації транспортного засобу за заявою від 21 листопада 2023 року через подання неповного пакету документів. Так відповідно до вимог пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі Порядок №1388), позивач для підтвердження правомірності придбання ним транспортного засобу не надав копії рішення суду, засвідченого в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

21 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ТСЦ 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) із заявою про перереєстрацію на нього автомобіля Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 (а.с.10). До заяви ОСОБА_1 долучив копію вироку Окружного суду в місті Хелм від 31 жовтня 2018 року (а.с.11-12, переклад а.с.13-14), рішення Окружного суду у Любліні у складі ХІ кримінального апеляційного відділу від 28 березня 2019 року (а.с.15, переклад а.с.15 зворот), договір (фактуру) від 02 січня 2023 року №RK/308000/23/000001 та додаток до нього (а.с.17, переклад а.с.18), а також акт прийому-передачі від 07 вересня 2023 року №300-900341 (а.с.8, переклад а.с.8 зворот), що не є спірним.

Листом ТСЦ МВС 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) від 19 грудня 2023 року № 31/3/1-5173/1-17-23 ОСОБА_1 було проінформовано про те, що наданий ним пакет документів не є достатнім, оскільки не підтверджує правомірність придбання транспортного засобу Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 . Повідомлено, що для перереєстрації транспортного засобу відповідно до пункту 8 Порядку №1388 необхідно надати копію рішення суду, засвідчену в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року, випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин (а.с.10 зворот).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Як визначено частинами першою, третьою, четвертою статті 34 Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон №3353-ХІІ) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Частиною одинадцятою статті 34 Закону №3353-XII встановлено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, які використовують їх на законних підставах, зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають встановленим вимогам (частина дванадцята статті 34 Закону №3353-XII).

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлена Порядком №1388.

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

За приписами абзацу першого пункту 8 Порядку №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).

Пунктом 8 Порядку №1388 також встановлено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та оформлені в установленому порядку і на підставі яких проводиться державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів. Такими є:

договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;

укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, який є власником зареєстрованого за ним транспортного засобу і здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності);

укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою;

договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу;

свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати;

рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном;

рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність;

копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, оформлений в електронній формі засобами Єдиного державного реєстру транспортних засобів підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

документи, що підтверджують придбання транспортного засобу для необхідності використання його під час проведення оперативно-розшукових, контррозвідувальних, розвідувальних заходів та негласних слідчих (розшукових) дій відповідно до законодавства (крім транспортних засобів, не зареєстрованих у сервісних центрах МВС);

митна декларація за формою єдиного адміністративного документа відповідно до додатка I до Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами 1987 року на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, оформлена відповідно до додатка 1 до Порядку пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 р. №953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану» (Офіційний вісник України, 2023 р., №87, ст. 5038) (далі - декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою);

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 2 (для державної реєстрації транспортних засобів, що ввезені на митну територію України як гуманітарна допомога, на підставі декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, набувачем гуманітарної допомоги);

договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу;

акт про проведений електронний аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

рішення про безоплатну передачу конфіскованого майна, винесене комісією, утвореною відповідно до пункту 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985 (Офіційний вісник України, 2002 р., №29, ст. 1371);

акт про придбання майна на аукціоні з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність);

договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, або акт про реалізацію активів на електронних торгах, виданий Національним агентством з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів;

акт про придбання товару на електронному аукціоні, виданий митним органом у разі продажу транспортних засобів у випадках, передбачених статтею 243 Митного кодексу України;

договір купівлі-продажу, оформлений в електронній формі засобами електронного кабінету водія або Порталу Дія.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться виключно за заявою власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах (їх представників), за умови надання документів, які підтверджують правомірність їх придбання, отримання, ввезення, митного оформлення, а також відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху. За змістом пункту 8 Порядку №1388 від підстав набуття прав на транспортний засіб залежить, які документи заявнику необхідно надати для підтвердження такого права.

За обставин цієї справи позивач, виконуючи вимоги щодо перереєстрації належного йому транспортного засобу Mitsubishi Canter, VIN НОМЕР_1 , звернувся у встановленому порядку із заявою до сервісного центру МВС (а.с.10) та при цьому надав документи для підтвердження набуття права власності на вказаний автомобіль.

Натомість дії, про які йшлося в заяві, ТСЦ не вчинив, повідомивши листом від 19 грудня 2023 року №31/3/1-5173/1-17-23 з покликанням на пункт 8 Порядку №1388 про необхідність надати копію рішення суду, засвідчену в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року, випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Однак суд зауважує, що до заяви ОСОБА_1 долучив документи, які підтверджують порядок і підстави набуття ним права власності на транспортний засіб, про перереєстрацію якого йшлося у заяві. З документів зрозуміло, що автомобіль Mitsubishi Canter, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ключами, техпаспортом як речовий доказ у кримінальній справі про вчинення кримінального правопорушення громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був вилучений до Державного казначейства згідно з вироком Окружного суду в Хелмі від 31 жовтня 2018 року у справі VІІ К 290/18, залишеним в силі Окружним судом у Любліні (апеляційний відділ) від 28 березня 2019 року. Копії рішень судів Республіки Польща з нотаріально посвідченими перекладами наявні в матеріалах справи (а.с.11-12, переклад а.с.13-14; а.с.15, переклад а.с.15 зворот). Фактично згідно з вироком суду вказаний автомобіль був вилучений у ОСОБА_5 та перейшов у власність держави (Державного казначейства Республіка Польща).

Надалі між Люблінським митно-фінансовим управлінням в Білій Підляській (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір (фактуру) від 02 січня 2023 року №RK/308000/23/000001 про продаж 29 грудня 2022 року автомобіля Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , за ціною 9557,00 злотих (а.с.17, нотаріально засвідчений переклад а.с.18). Як вказано у цьому документі, транспортний засіб не зареєстрований на території Республіка Польща та є власністю Державного казначейства на підставі юридично зобов`язуючого розпорядчого рішення Окружного суду в Хелмі, VІІ К 290/18 від 31 жовтня 2018 року. Свідоцтво про реєстрацію, номерні знаки та картка транспортного засобу покупцю не видавалися.

Отже, договір (фактура) від 02 січня 2023 року №RK/308000/23/000001 з додатком до нього (а.с.18) вказують на те, що ОСОБА_1 (покупець) придбав автомобіль Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , за договором купівлі-продажу, укладеним з уповноваженим державним органом Республіки Польща.

Протокол здачі-прийому продажу від 07 вересня 2023 року №300-900341 (стосується накладної №RK/308000/23/000001) (а.с.8, переклад а.с.8 зворот) підтверджує фаетичну передачу автомобіля Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Статтею 328 ЦК України установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною першою статті 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наведених положень закону слідує, що за загальним правилом право власності на рухому річ, яким є автомобіль, виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна, є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть у договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ (такі висновки наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26 квітня 2023 року у справі 569/20334/21).

Згідно з висновком у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №911/1278/20 (пункт 7.13) положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

У контексті наведеного є очевидним, що на підставі укладеного договору (фактури) від 02 січня 2023 року №RK/308000/23/000001, укладеного з Люблінським митно-фінансовим управлінням в Білій Підляській, у ОСОБА_1 виникло право власності на автомобіль Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , який попередньо згідно з рішенням окружного суду в місті Хелм від 31 жовтня 2018 року був вилучений та перейшов у власність Державного казначейства Республіки Польща. Зазначений договір не містить окремо визначених умов щодо передачі майна до покупця, тому у цьому випадку підлягають застосуванню загальні правила переходу права власності від продавця до покупця за договором купівлі-продажу.

Отже, позивачем надано документи, які підтверджують правомірність придбання ним (на підставах, не заборонених законом) вказаного транспортного засобу (умова, за якої транспортний засіб підлягає реєстрації на нового власника).

Маючи належні документи, які підтверджують набуття права власності за договором (фактурою) від 02 січня 2023 року №RK/308000/23/000001, де стороною - продавцем була іноземна держава в особі Люблінського митно-фінансового Управління в Білій Підляській, а з іншого позивач (покупець), а також за відсутності спору щодо підстав права власності, позивач не має обов`язку ще у судовому порядку доводити правомірність придбання транспортного засобу. У цьому разі слід керуватися загальними приписами ЦК України в питаннях доведення правомірності набуття права власності.

Суд вважає, що процитована у листі ТСЦ МВС 0741 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) від 19 грудня 2023 року № 31/3/1-5173/1-17-23 норма пункту 8 Порядку №1388 щодо необхідності надання копії рішення суду, засвідченого в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин, не може бути застосована у випадку позивача, оскільки за приписами цивільного законодавства позивач є новим власником транспортного засобу, ідентифікаційні ознаки якого вказані у наданих ним документах, що підтверджують правові підстави набуття права власності. Спір між продавцем та покупцем за договором від 02 січня 2023 року №RK/308000/23/000001 відсутній, адже транспортний засіб фактично переданий ОСОБА_1 , що підтверджено протоколом (актом) здачі-прийому продажу від 07 вересня 2023 року №300-900341 (а.с.8). Крім того, відсутні докази про наявність вимог інших осіб до ОСОБА_1 щодо витребування із його незаконного володіння транспортного засобу.

На думку суду, пункт 8 Порядку №1388 не охоплює випадку про підтвердження конкретними документами набуття громадянином України від іноземної держави права власності на транспортний засіб (який був вилучений/конфіскований у судовому порядку у попереднього власника), що не повинно бути надмірним тягарем для власника за договором, укладеним з органом публічної влади.

Втручання у право особи може бути виправданим, якщо воно не тільки «встановлено законом» та здійснено «згідно із законом», але й передбачається «якісним» законом. Тому якщо окремі положення закону не відповідають критерію «якість закону», то це зобов`язує суд застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону.

Оскільки власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби, а надані документи не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , то такий транспортний засіб за його заявою підлягає реєстрації (перереєстрації).

Зважаючи на межі позовних вимог, достатнім та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перереєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , на його власника ОСОБА_1 .

Таким чином, позов належить задовольнити.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 13 червня 2024 року №5561-7280-1734-7478, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 31).

З огляду на задоволення позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Захисників України, будинок 14Б, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43611975) про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати Регіональний сервісний центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) провести перереєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Canter, 1997 року випуску, VIN НОМЕР_1 , на його власника ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області (філія ГСЦ МВС) судові витрати у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк