Справа № 520/20451/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

23.09.2024 р. справа №520/20451/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденко А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, Управління)
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій щодо проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 25 квітня 2024 р. повторного перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. по справі № 520/8356/23, з 01.03.2022 та 01.03.2023 та формуванні Розрахунків на доплату (виплату, утримання) з підставою розрахунку: рішення суду № 520/8356/23 за період з березня 2022 по січень 2023 з мінусовим значенням 121 741,74 грн. та вересень 2023 квітень 2024 з мінусовим значенням 62107,44 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області скасувати їх; 2) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром з 01.03.2022р. та її невиплаті у повному обсязі, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.03.2022р. із суми грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області від 21.11.2022 за № 71, з урахуванням індексації відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з щомісячною доплатою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром та з врахуванням раніше виплачених сум; 3) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром з 01.03.2023р. та її невиплаті у повному обсязі, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.03.2023р. з сум грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області від 16.11.2023 за № 399, з урахуванням індексації відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з щомісячною доплатою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром та з врахуванням раніше виплачених сум; 4) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 її максимальним (граничним) розміром з 01.03.2024р. та її невиплаті у повному обсязі, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01 березня 2024 року з сум грошового забезпечення, відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області 16.11.2023 за № 399, з урахуванням індексації відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з щомісячною доплатою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром та з врахуванням раніше виплачених сум.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що унаслідок вчинення органом публічної адміністрації протиправного управлінського волевиявлення не одержує пенсію у належному розмірі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024р. позов було залишено без руху у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду стосовно вимог про нарахування та виплату доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 з 01.03.2022р.

Указане рішення суду зумовлено неухильним виконанням приписів ч.1 ст.122 КАС України, ч.1 ст.123, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169 КАС України, якими передбачено, що недоліком в оформленні позову є подання позову поза межами визначеного процесуальним законом строку на звернення до суду без заяви (клопотання) про поновлення пропущеного строку та без доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Дану ухвалу представник позивача отримав 24.07.2024р. в Електронному кабінеті, але заяви про поновлення строку звернення до суду не подав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024р. вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024р. у справі №520/20451/24 - визнано невиконаними. Позов в частині вимоги нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою КМУ від 14.07.2021р. №713, індексації згідно з постановою КМУ 16.02.2022р. №118, індексації згідно з постановою КМУ від 24.02.2023р. №168 з 01.03.2022р. по 18.01.2024р - повернуто. Прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в частині про: 1) визнати протиправними дії щодо проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 25.04.2024р. повторного перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року по справі № 520/8356/23, з 01.03.2022 та 01.03.2023 та формуванні Розрахунків на доплату (виплату, утримання) з підставою розрахунку: рішення суду № 520/8356/23 за період з березня 2022 по січень 2023 з мінусовим значенням 121 741,74 грн. та вересень 2023 квітень 2024 з мінусовим значенням 62107,44 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області скасувати їх; 2) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним (граничним) розміром з 01.03.2022р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.03.2022р. із суми грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області від 21.11.2022 №71 без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації відповідно постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 з 19.01.2024р. з урахуванням раніше проведених платежів; 3) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2023р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.03.2023р. з сум грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області від 16.11.2023 № 399 без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації відповідно постанови КМУ від 16.02.2022 № 118, постанови КМУ від 24.02.2023р. № 168 з виплатою щомісячної доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. № 713 з 19.01.2024р. з урахуванням раніше проведених платежів; 4) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2024р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.03.2024р. з сум грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Харківській області від 16.11.2023р. №399 без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації відповідно постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. № 185 з урахуванням раніше проведених платежів.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що пенсія обчислена правильно та виплачується у повному розмірі.

Суд, вивчивши доводи усіх наявних у справі документів учасників спору, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник з 30.12.2014р. від ГУ ПФУ в Харківській області отримує пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", яка розрахована за складовими грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704, так як заявник проходив службу по лінії Служби безпеки України.

За викладеними у позові твердженнями заявнику проведено перерахунок пенсії з 01.03.2022р. на виконання постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, з 01.03.2023р. на виконання постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 та з 01.03.2024р. на виконання постанови КМУ від 23.02.2024р. №185. Сума індексації пенсії на виконання постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 склала - 4.263,43 грн; сума індексації пенсії на виконання постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 склала - 1.500,00 грн; сума індексації пенсії на виконання постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 склала - 1.500,00 грн.

Також Управлінням СБУ в Харківській області відносно заявника були складені довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 21.11.2022р. №69 станом на 01.01.2020р., від 21.11.2022р. №70 станом на 01.01.2021р., від 21.11.2022 № 71 станом на 01.01.2022р. та від 16.11.2023 №399 станом на 01.01.2023р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023р. по справі №520/11405/22 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 69. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 69, у розмірі 70 % грошового забезпечення, починаючи з 01.02.2020 року, без застосування обмеження максимальним (граничним) розміром. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 70. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 70, у розмірі 70 % грошового забезпечення, починаючи з 01.02.2021 року, без застосування обмеження максимальним (граничним) розміром. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 71. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 71, у розмірі 70 % грошового забезпечення, починаючи з 01.02.2022 року, без застосування обмеження максимальним (граничним) розміром.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 520/11405/22 головним управлінням з 01.02.2020, 01.02.2021 та з 01.02.2022 проведено перерахунок пенсії заявника з урахуванням відповідних оновлених довідок про розмір грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром. Після перерахунку підсумок пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.02.2022 встановлено у розмірі 30453 гривні 08 копійок.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. по справі №520/8356/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років та її індексації в частині обмеження її максимальним (граничним) розміром з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року, з урахуванням індексації без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром та з врахуванням раніше виплачених сум.

У серпні 2023 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі № 520/8356/23 головним управлінням з 01.03.2022 та з 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії заявника без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2024р. по справі №520/37026/23 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області за № 399 від 16.11.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області за № 399 від 16.11.2023, починаючи з 01.02.2023.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2024р. по справі №520/37026/23 головним управлінням з 01.02.2023 проведено перерахунок пенсії заявника з урахуванням відповідної оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Заявником через представника 09.05.2024р. було подано до Управління звернення з приводу пенсійного забезпечення заявника.

За цим зверненням Управлінням було відповідь, оформлену листом від 15.05.2024р. №2000-0203-8/79943, у якій зазначено, що з 01.03.2022 грошове забезпечення для обчислення пенсії встановлено у розмірі 30.908,45 гривень. Після перерахунку на виконання рішення суду №520/8356/23 з 01.03.2022 пенсія нараховується з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 без застосування обмеження її максимальним розміром, але не нижче раніше встановленого розміру пенсії 30453 гривні 08 коп. Після перерахунку на виконання рішення суду № 520/8356/23 з 01.03.2023 пенсія нараховується з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром, але не нижче раніше встановленого розміру пенсії 30453 гривні 08 копійок. За результатом проведеного перерахунку на виконання рішення суду № 520/8356/23 доплата за минулий час відсутня. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 по справі № 520/37026/23 головним управлінням з 01.02.2023 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням оновленої довідки. Зобов`язань щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром рішенням № 520/37026/23 на головне управління не покладено.

Станом на 01.03.2022 р. відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 15.05.2024р. розмір нарахованої пенсії заявника становив 34.716,51 грн (як 70% грошового забезпечення у сумі 43.504,40 грн + 4.263,43 грн. індексації у порядку постанови КМУ №118 від 16.02.2022 р.)

При цьому, сума пенсії до виплати була визначена Управлінням у 30.453,08 грн.

Станом на 01.03.2023 р. відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 15.05.2024р. розмір нарахованої пенсії заявника становив 50.128,13 грн (як 70% грошового забезпечення у сумі 60.937,50 грн + 5.971,88 грн. індексації у порядку постанови КМУ №118 від 16.02.2022 р. + 1.500,00 грн індексації у порядку постанови КМУ №168 від 24.02.2023 р.)

При цьому, сума пенсії до виплати була визначена Управлінням у 30.453,08грн.

Станом на 01.05.2024 р. відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 15.05.2024р. розмір нарахованої пенсії заявника становив 51.628,13 грн (як 70% грошового забезпечення у сумі 60.937,50 грн + 5.971,88 грн. індексації у порядку постанови КМУ №118 від 16.02.2022 р. + 1.500,00 грн індексації у порядку постанови КМУ №168 від 24.02.2023 р. + 1500,00 грн індексації у порядку постанови КМУ №185 від 23.02.2024 р.)

При цьому, сума пенсії до виплати була визначена Управлінням у 30.453,08 грн.

За викладеними у позові твердженнями, 21.08.2023 відповідачем на виконання рішень суду проведено: - перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з розміру грошового забезпечення 43504 грн. 40 коп., розмір пенсії з урахуванням індексації пенсії та доплати згідно постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 - 36716 грн. 51 коп.; - перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 з розміру грошового забезпечення 43504 грн. 40 коп., розмір пенсії з урахуванням індексації пенсії та доплати згідно постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 - 38216 грн. 51 коп.; сформовано розрахунок на доплату до пенсії за судовим рішенням у сумі 121741 грн. 74 коп.

З матеріалів пенсійної справи вбачається наявність: Розрахунки на доплату (виплату, утримання) з датою розрахунку 25 квітня 2024р. та підставою розрахунку: рішення суду № 520/8356/23, містить інформацію, сформовану: за період з березня 2022 по січень 2023 121.741,74 грн. Цей розрахунок містить застереження: «Коригування 649»; вересень 2023 квітень 2024 62.107,44 грн. Цей розрахунок містить застереження: «Не утримано. Для врахування при виконанні наступного рішення суду». Розрахунки на доплату (виплату, утримання) з датою розрахунку 25 квітня 2024р. та підставою розрахунку: рішення суду № 520/8356/23 містить інформацію, сформовану: за період з березня 2022 по січень 2023 з мінусовим значенням 121.741,74 грн., вересень 2023 квітень 2024 з мінусовим значенням 62.107,44 грн.

Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу повторного проведення перерахунку пенсії за одним і тим самим судовим рішенням, обмеженням його пенсії максимальним розміром, невиплатою щомісячної доплати відповідно до постанови КМУ № 713 та індексації пенсії відповідно до постанов КМУ та постановлених судових рішень заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян України на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, конкретизовано п.6 ч.1 ст.92 Конституції України і з 01.01.2004р. деталізовано нормами, насамперед, Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" приписи Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2662-ХІІ) є спеціальною нормою права стосовно відносин за участю заявника та запроваджують дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії громадянина, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2662-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2662-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

Водночас із цим, відсутні підстави для висновку про те, що норми Закону України №2662-ХІІ скасовують дію окреслених у ст.7 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" принципів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд наголошує на прямо передбаченій нормами Закону України №2662-ХІІ відмінності розрахункової бази для обчислення пенсії за ст.43 норми Закону України №2662-ХІІ та за ст.63 норми Закону України №2662-ХІІ.

Так, у процедурі за ст.43 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення пенсії є виплати (як винагорода за працю), одержані особисто особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто складові елементи структури власного грошового забезпечення).

Натомість, у процедурі за ст.63 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії є реально отримані (а не уявно можливі до нарахування) виплати (як винагорода за працю) третьої сторонньої особи - діючого публічного службовця за рівнозначною посадою (або тією ж самою, або прирівняною).

Положення ч.18 ст.43 Закону України №2662-ХІІ цього правила не змінюють, адже присвячені регламентуванню випадку, коли з події призначення пенсії вперше та обчислення розміру вперше призначеної пенсії і до події виплати вперше призначеної пенсії настала подія збільшення поточної винагороди за службу відносно іншого діючого публічного службовця, на що однозначно показує застосування законодавцем ознаки - "невідкладно", котра взагалі не використовується у процедурі перерахунку пенсії за ст.63 Закону України №2662-ХІІ.

До того ж і у силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019р. по зразковій справі №240/5401/18 процедура призначення пенсії (ст.43 Закону України №2262-XII) та процедура перерахунку пенсії (ст.63 Закону України №2262-XII) є різними як за змістом, так і за механізмом проведення.

Відтак, суд не знаходить підстав для поєднання цих процедур за будь-якими компонентами (за винятком визначення загальної структури грошового забезпечення як розрахункової бази обчислення розміру пенсії), адже протилежне з невідворотною неминучістю призводить до порушення принципу юридичної визначеності як невідємного складового елементу проголошеного ст.8 Конституції України верховенства права за рахунок штучного створення показника грошового забезпечення - неіснуючої винагороди за службу, яка фізично у дійсності не одержується жодним із діючих публічних службовців (військовослужбовців) і арифметично складається із видів (та розмірів) грошового забезпечення, отриманих у минулому самим заявником (тобто власної винагороди за службу) та видів (та розмірів) грошового забезпечення, котрі наразі отримуються діючим публічним службовцем (тобто винагороди за службу третьої сторонньої особи).

Окремо суд зважає, що у розумінні ч.3 ст.51 та ст.63 Закону України №2262-XII перерахунком пенсії є виключно управлінське волевиявлення субєкта владних повноважень з приводу обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії у звязку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (як унаслідок зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, так і унаслідок введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Тому підвищення підсумкового розміру пенсії за рахунок призначення щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, призначення індексації у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 (або через призначення субєктом владних повноважень у порядку будь-яких інших підзаконних нормативно-правових актів права додаткових платежів), унаслідок яких основний розмір пенсії залишається незмінним, не підлягає кваліфікації у якості перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону України №2262-XII.

Отже, до вимог про виплату непризначених та ненарахованих субєктом владних повноважень сум платежів у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 (а також платежів однакової правової природи та ідентичного механізму обчислення у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. №185) підлягає застосуванню строк звернення до суду згідно з ч.2 ст.122 КАС України, а не згідно з ст.55 Закону України №2262-XII (постанова Верховного Суду від 21.02.2024р. по справі №240/27663/23, постанова Верховного Суду від 05.03.2024р. по справі №300/5476/22, постанова Верховного Суду від 08.05.2024р. по справі №400/11403/23).

Згідно з ч.4 ст.63 Закону України №2662-ХІІ питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) було передано законодавцем у відання Уряду України і реалізовано Кабінетом Міністрів України у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).

Згідно з п.1 Порядку №45 перерахунок пенсій проводиться у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, приводом для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій службовців, проведена на підставі рішення загального характеру, виданого суб`єктом владних повноважень, наділеним правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Таке тлумачення змісту правової підстави для обчислення нового розміру раніше вже призначеної у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсії цілком корелюється із правовим висновком п.31 постанови Верховного Суду від 28.11.2022р. по справі №820/3451/18.

Окрім того, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 22.06.2023р. по справі №160/25269/21 підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано двома шляхами: (1) через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади, у спосіб, визначений пунктами 1-3 Порядку № 45; (2) за відповідною заявою пенсіонера та доданими до неї документами.

Суд повторює, що перерахунок пенсії передбачений виключно ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ і здійснюється субєктом владних повноважень виключно після фізичного отримання довідки про підвищене грошове забезпечення, складеної або у зв`язку із реальним (фактичним, а не уявним) зростанням видів грошового забезпечення діючого публічного службовця, який посідає ту ж саму (аналогічну чи прирівняну) посаду державної служби, на якій було припинено власну публічну службу заявника, або у зв`язку із реальним (фактичним, а не уявним) введенням нових видів грошового забезпечення діючого публічного службовця, який посідає ту ж саму (аналогічну чи прирівняну) посаду державної служби, на якій було припинено власну публічну службу заявника.

Натомість, положеннями п.1 постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 передбачено підвищення пенсії на щомісячну доплату (до 2.000,00грн.); п.2 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 передбачено підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом; п.2 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 передбачено підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом; п.2 постанови КМУ від 23.02.2023р. №185 передбачено підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Оскільки цими нормами постанов Уряду України передбачено не перерахунок пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у зв`язку із зростанням розміру видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових видів грошового забезпечення), а виключно збільшення розміру пенсії за рахунок призначення щомісячної доплати до пенсії та підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення за процедурою індексації, то відсутні підстави для обтяження суб`єкта владних повноважень обов`язком здійснювати перерахунок пенсії заявника на підставі перелічених актів права.

При цьому, суд зауважує, що оскільки матеріали справи не містять обєктивних даних про виконання зобов`язаними особами рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21), то суд, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі Щокін проти України (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі Серков проти України (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), доходить до переконання про те, що у заявника могли виникнути легітимні сподівання та розумні очікування на незастосування субєктом владних повноважень правової категорії "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом" до відносин з власного пенсійного забезпечення, але виключно в частині основного розміру пенсії, а не в часті розміру індексації пенсії.

Відносно кола осіб, на яких поширюється дія Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ та Порядку №45, 01.01.2016р. настала подія підвищення поточного грошового забезпечення за постановою КМУ від 11.11.2015р. №988 (відносно поліцейських), а 01.03.2018р. настала подія підвищення поточного грошового забезпечення за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704.

Відповідно до п.2 та п.3 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 виплату перерахованих розмірів раніше вже призначених у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсій було запроваджено з 01.01.2018р. (відносно осіб, на яких поширюється дія постанови КМУ від 30.08.2017р. №704) та з 01.01.2016р. (відносно осіб, на яких поширюється дія постанови КМУ від 11.11.2015р. №988).

05.03.2019р. у зв`язку із набранням законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18 втратили юридичну силу п.1 і п.2 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103, а тому подія нового перерахунку раніше призначених у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсій припала на 01.04.2019р.

19.11.2019р. у звязку із набранням законної сили рішенням суду у справі №826/12704/18 втратив юридичну силу п.3 постанови КМУ від 21.02.2021р. №103, а тому подія нового перерахунку раніше призначених у порядку Закону України №2262-ХІІ пенсій припала на - 01.12.2019р.

Проте, перерахунки пенсій за рішенням суду станом на 01.04.2019р. (згідно з ч.2 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ від події 05.03.2019р.) та станом на 01.12.2019р. (згідно з ч.2 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ від події 19.11.2019р.) мали правову природу не обчислення нового розміру пенсії у зв`язку із підвищення грошового забезпечення відповідних категорій публічних службовців за постановою КМУ від 11.11.2015р. №988 чи за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704, а припинення дії запровадженого Урядом України нормативного регламентування в частині обмеження структури грошового забезпечення як бази перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії виключно окладом за посадою, окладом за званням та надбавкою та вислугу років.

Розвязуючи спір, суд зважає, що (за умови незастосування положень ст.22 Закону України від 02.12.2021р. №198-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", ст.22 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік", ст.22 Закону України від 09.11.2023р. №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік") у силу правового висновку постанов Верховного Суду від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 19.09.2023р. по справі №160/15756/21; від 04.04.2023р. по справі №120/5264/22, від 06.11.2023р. по справі №300/1947/22, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 12.03.2024р. по справі №300/1772/23; від 28.03.2024р. у справі №160/3235/23 подія підвищення розміру окладу за посадою та окладу за звання (а відтак, і усіх інших видів грошового забезпечення, в алгоритмі обчислення яких беруть участь оклад за посадою та оклад за званням) згідно з постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 мала місце - 01.01.2020р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.102,00грн.", - 01.01.2021р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.270,00грн.", - 01.01.2022р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.481,00грн.", - 01.01.2023р. за рахунок використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.684,00грн.".

Тому суд вважає, що у розумінні ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ та п.5 Порядку №45 перерахунки розміру раніше вже призначених пенсій саме у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій публічних службовців можуть мати місце: 01.01.2016р. (має місце подія реального підвищення грошового забезпечення), 01.01.2018р. (має місце випадок застосування ретроспективного правила виплати підвищеної пенсії з 01.01.2018р. у зв`язку із реальним підвищенням грошового забезпечення з 01.03.2018р.), 01.03.2018р. (має місце подія реального підвищення грошового забезпечення), 01.02.2020р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.102,00грн. станом на 01.01.2020р. замість - "1.762,00грн»), 01.02.2021р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.270,00грн." станом на 01.01.2021р. замість - "1.762,00грн.), 01.02.2022р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.481,00грн." станом на 01.01.2022р. замість - "1.762,00грн."), 01.02.2023р. (має місце подія умовного підвищення грошового забезпечення у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок використання показника прожиткового мінімуму для працездатної особи розмірі - "2.684,00грн." станом на 01.01.2023р. замість - "1.762,00грн. ").

Натомість, перерахунки пенсій на виконання рішень судів у зв`язку: із зменшенням відсоткового розміру пенсії відносно грошового забезпечення, із втратою чинності нормами постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 в частині структури грошового забезпечення як розрахункової бази обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії (05.03.2019р. - відповідає перерахунку пенсії з 01.04.2019р., 19.11.2019р. - відповідає перерахунку пенсії з 01.12.2019р.) є виправленням наслідків недоліків/вад/дефектів управлінських волевиявлень суб`єкта владних повноважень управлінської функції у порядку судового захисту, а не перерахунком пенсії через підвищення поточної винагороди за службу діючого публічного службовця у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Вирішуючи спір в частині конкуренції права заявника на перерахунок пенсії за подією умовного підвищення грошового забезпечення згідно з постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 із правом заявника на отримання платежу у вигляді індексації пенсії, суд керується наступними мотивами і підставами.

Приписи постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 дійсно кореспондують приписам статті 1 Закону України від 03.07.1991р. №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення", де визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 03.07.1991р. №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені ст.4 Закону України від 03.07.1991р. №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 (далі за текстом - Порядок №1078).

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, індексація пенсій повинна відбуватись у порядку спеціальних актів права, а не безпосередньо на підставі норм Закону України від 03.07.1991р. №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та норм Порядку №1078, котрі у даному конкретному випадку носять характер загальної норми права.

До кола згаданих спеціальних актів права належать норми Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та норми Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, відповідно до ч.2 ст.42 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ у редакції Закону України від 21.11.1996р. №534/96-ВР та Закону України від 21.09.1999р. призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Проте, згідно з ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ у редакції Закону України від 15.02.2022р. №2040-IX (застосовується з 01.03.2022р.) у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Звідси слідує, що: 1) положеннями ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ та положеннями ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ у редакції Закону України від 15.02.2022р. №2040-IX (застосовується з 01.03.2022р.) розмежовані процедура перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії у зв"язку із реальним підвищенням поточного грошового забезпечення діючого публічного службовця (у зв"язку із збільшенням розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) від процедури індексації пенсії; 2) умовою індексації пенсії є відсутність протягом проміжку часу - попередній календарний рік - дата індексації пенсії у поточному календарному році включно події перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Відтак, управлінське волевиявлення субєкта владних повноважень про відмову у проведенні індексації пенсії громадянина відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 у разі, коли відносно такого громадянина субєктом владних повноважень (або у добровільному порядку, або на виконання рішення суду) було проведено перерахунок пенсії станом на 01.02.2022р., станом на 01.02.2023р., станом на 01.02.2024р. у звязку із настанням події «умовного» підвищення грошового забезпечення за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 за рахунок застосування показника прожиткового мінімуму у - "2.481,00грн." станом на 01.01.2022р., у - "2.684,00грн." станом на 01.01.2023р., у - "3.028,00грн." станом на 01.01.2024р. замість - "1.762,00грн." слід кваліфікувати у якості юридично обґрунтованого, документально доведеного та справедливого.

У ході розгляду справи судом виявлено, що відносно заявника було постановлено рішення суду про перерахунок пенсії, зокрема, станом на 01.01.2022р., станом на 01.01.2023р. саме у звязку із «умовним» підвищенням грошового забезпечення за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 з 01.02.2022р., з 01.02.2023р.

Вирішуючи спір в частині епізоду розміру індексації пенсії заявника відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, суд керується такими підставами та мотивами.

Згідно з абз.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2022р. №168 було запроваджено правило, у силу якого установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Звідси слідує, що за характером приписів п.2 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 має частково бланкетний характер, оскільки відсилає одночасно і до п.1 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, і до п.10 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168.

Пунктом 1 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 запроваджено коефіцієнт збільшення у розмірі - "1,197".

Отже, абз.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023р. №168 передбачено підвищення пенсії за процедурою індексації унаслідок застосування коефіцієнту підвищення - "1,197".

При цьому, суд зважає, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі - "1,197" установлений п.1 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168.

Максимальний розмір індексації пенсії у - "1.500,00грн", який може бути отриманий із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі - "1,197" установлений п.10 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168.

Пунктом 2 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 стосовно правовідносин за участю заявника одночасно поєднано обидва правила і за п.1 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, і за п.10 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, унаслідок чого сума індексації пенсії підлягає обчисленню із використання коефіцієнта підвищення - "1,197", але у межах - "1.500,00грн.".

Зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що заявник не міг набути ані розумних очікувань, ані об"єктивних сподівань на застосування суб"єктом владних повноважень до спірних правовідносин п.1 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 та п.2 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 без врахування п.10 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, позаяк усі перелічені норми підзаконного акту видані одним і тим же суб"єктом права - Урядом України у межах реалізації делегованої виключної компетенції та взаємопов"язані між собою критерієм соціальної справедливості як невід"ємного елементу проголошеного ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд вважає, що з урахуванням викладених вище міркувань заявник у даному конкретному випадку об"єктивно не здатен набути права на часткове застосування, а часткове відхилення норм одного і того ж підзаконного нормативно-правового акту (а саме: постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 без врахування п.10 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168) за рахунок поширення на спірні правовідносини дії п.п.1 і 2 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 та непоширення дії п.10 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, позаяк виключно Уряд України у межах виключних законодавчо делегованих повноважень має змогу визначити обсяг реально наявних фінансових ресурсів для проведення індексації розмірів раніше призначених пенсій без створення умов майнової дискримінації громад однієї соціальної категорії.

Відтак, за епізодом збільшення пенсії заявника у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023р. №168 за процедурою індексації унаслідок застосування коефіцієнту підвищення - "1,197", але у межах 1.500,00грн. реально вчинене управлінське волевиявлення суб"єкта владних повноважень не суперечить закону.

Згідно з п.1 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Згідно з п.п.1 п.2 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 установлено, що з 1 березня 2024 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Звідси слідує, що за характером приписів п.п.1 п.2 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 має частково бланкетний характер, оскільки відсилає одночасно і до п.1 постанови КМУ від 23.02.2024р. №1185, і до п.3 постанови КМУ від 23.02.2023р. №185.

Пунктом 1 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 запроваджено коефіцієнт збільшення у розмірі - "1,0796".

Отже, абз.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2023р. №185 передбачено підвищення пенсії за процедурою індексації унаслідок застосування коефіцієнту підвищення - "1,0796".

При цьому, суд зважає, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі - "1,0796" установлений п.1 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185.

Максимальний розмір індексації пенсії у - "1.500,00грн", який може бути отриманий із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі - "1,0796" установлений п.3 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185.

Таким чином, п.п.1 п.2 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 стосовно правовідносин за участю заявника одночасно поєднано обидва правила і за п.1 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, і за п.3 постанови КМУ від 23.02.2023р. №185, унаслідок чого сума індексації пенсії підлягає обчисленню із використання коефіцієнта підвищення - "1,0796", але у межах - "1.500,00грн.".

Зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що заявник не міг набути ані розумних очікувань, ані об"єктивних сподівань на застосування суб"єктом владних повноважень до спірних правовідносин п.1 постанови КМУ від 23.02.2023р. №185 та п.п.1 п.2 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 без врахування п.3 постанови КМУ від 24.02.2023р. №185, позаяк усі перелічені норми підзаконного акту видані одним і тим же суб"єктом права - Урядом України у межах реалізації делегованої виключної компетенції та взаємопов"язані між собою критерієм соціальної справедливості як невід"ємного елементу проголошеного ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд вважає, що з урахуванням викладених вище міркувань заявник у даному конкретному випадку об"єктивно не здатен набути права на часткове застосування, а часткове відхилення норм одного і того ж підзаконного нормативно-правового акту (а саме: постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 без врахування п.3 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185) за рахунок поширення на спірні правовідносини дії п.1 і п.п.1 п. 2 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 та непоширення дії п.3 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, позаяк виключно Уряд України у межах виключних законодавчо делегованих повноважень має змогу визначити обсяг реально наявних фінансових ресурсів для проведення індексації розмірів раніше призначених пенсій без створення умов майнової дискримінації громад однієї соціальної категорії.

Відтак, за епізодом збільшення пенсії заявника у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024р. №185 за процедурою індексації унаслідок застосування коефіцієнту підвищення - "1,0796", але у межах 1.500,00грн. реально вчинене управлінське волевиявлення суб"єкта владних повноважень не суперечить закону.

Суд повторює, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023р. по справі №520/11405/22, зокрема, було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 71. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 21.11.2022 за № 71, у розмірі 70 % грошового забезпечення, починаючи з 01.02.2022 року, без застосування обмеження максимальним (граничним) розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023р. по справі №520/8356/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років та її індексації в частині обмеження її максимальним (граничним) розміром з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року, з урахуванням індексації без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром та з врахуванням раніше виплачених сум.

Тому захист права на отримання у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, від 24.02.2023р. №168 індексації пенсії слід здійснювати саме у межах справи №520/11405/22 та у межах справи №520/8356/23 за механізмами, передбаченими ст.ст.382 чи 383 КАС України.

Окремо з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України суд зауважує, що у силу правових висновків постанови Верховного Суду від 13.06.2024р. у справі №120/14637/24: 1) як положеннями статті 42 Закону № 1058-IV, так і положеннями статті 64 Закону №2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій; 2) Повномасштабна війна та погіршення матеріального становища українців завдали суттєвих втрат добробуту мільйонів домогосподарств в Україні. Саме тому підтримка фінансової платоспроможності громадян, особливо пенсіонерів - тобто тих, для кого виплати від держави є часто єдиним джерелом доходів - є вкрай важливою для Уряду. Саме з цією метою Кабінет Міністрів України ухвалив рішення про здійснення індексації пенсій з 01.03.2023 з обмеженням верхньої межі індексації для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян; 3) Запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом № 2262-ХІІ, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон № 1282-XII пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій (грошові доходи населення підлягали індексації лише у межах розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення у разі перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації, який установлювався в розмірі 103 відсотка).

З огляду на ідентичність правових відносин, регламентованих постановою КМУ від 24.02.2023р. №168 та постановою КМУ від 23.02.2024р. №185 суд вважає за можливе поширити наведену правову позицію і на тлумачення норм постанови КМУ від 23.02.2024р. №185.

Доказів інших обмежень при нарахуванні та виплати заявнику пенсії в частині індексації пенсії судом у ході розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи спір за епізодом нарахування і виплати заявнику доплати до пенсії в порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. суд зазначає, що з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову № 713.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Пунктом 3 Постанови № 713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01.07.2021 виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Суд зазначає, що ключовим у спірних правовідносинах є питання про наявність правових підстав для нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн, передбаченої Постановою № 713, з 01.02.2022 - після перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022, внаслідок якого основний розмір пенсії позивача збільшився на понад 2 000,00 грн.

Як встановлено судом, на виконання рішення суду по справі №520/5930/23 від 09.05.2023 до основного розміру пенсії заявника з 01.07.2021 було встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000,00 грн. Станом на 01.07.2021 основний розмір пенсії позивача (без урахування доплати в розмірі 2 000,00 грн) складав 27887,23 грн.

У подальшому, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023р. по справі №520/11405/22 позивачеві було проведено перерахунок пенсії, зокрема, з 01.02.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022. Унаслідок вказаного перерахунку основний розмір пенсії позивача станом на 01.03.2022 (без урахування індексації) склав - 30.453,08 грн.

Отже, з 01.02.2022 розмір пенсії позивача перерахований з урахуванням збільшеного грошового забезпечення, внаслідок чого основний розмір пенсії позивача підвищився на 2.565,85 грн (30.453,08 грн - 27887,23 грн), тобто більше, ніж на 2000,00 грн, при цьому доплату в розмірі 2 000,00 грн позивачеві припинено виплачувати.

Суд звертає увагу, що постановою КМУ від 14.07.2021р. №713 встановлено, зокрема, для осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, при цьому обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2 000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 зауважив, що аналіз мети прийняття Урядом постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме - зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

У подальшому відповідний висновок відображений у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а, від 01.05.2023 у справі №300/2963/22, від 08.08.2023 у справі №580/245/22, від 12.09.2023 у справі №580/5107/22, від 19.12.2023 у справі №380/13249/22 та у багатьох інших.

Водночас, такий висновок Верховний Суд обґрунтував посиланням на те, що здійснений на виконання судового рішення перерахунок пенсій військовослужбовців з 01.04.2019, а працівників органів внутрішніх справ з 01.12.2019, не пов`язаний зі збільшенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій осіб. Натомість, такий перерахунок пов`язаний з визнанням нечинними у судовому порядку приписів пунктів 1, 2, 3 постанови №103, які обмежували складові грошового забезпечення, що підлягали врахуванню при обчисленні пенсій військовослужбовців з 01.01.2018, а працівників органів внутрішніх справ з 01.01.2016.

Позивач у позовній заяві зазначає, що за результатами виконання рішення суду з 01.02.2022 йому нарахована пенсію у розмірі 34.716,51 грн, однак не нараховується та не виплачується щомісячна доплата згідно постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 у розмірі 2000 грн.

Водночас, підстави для виплати позивачу спірної доплати після перерахунку пенсії з 01.02.2022 на підставі рішення суду відсутні, оскільки проведений на підставі рішення перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 пов`язаний саме з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, а не з усуненням порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018.

Таке підвищення має місце з урахуванням приписів пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у редакції, чинній на дату прийняття, тобто передбачене нормативно-правовим актом компетентного органу.

Сам лише факт здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022 на виконання судового рішення, на переконання суду призводить до відсутності підстав для здійснення позивачу спірної доплати після такого перерахунку, адже внаслідок такого перерахунку мета прийняття Урядом постанови №713 досягнута - пенсія позивача збільшилась на понад 2 000,00 грн.

Висновки у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 стосуються виплати доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн після перерахунку пенсії, проведеного на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018. Натомість, спірні в даній справі правовідносини стосуються встановлення доплати до пенсії після перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення.

Як наслідок, у спірних відносинах немає підстав для врахування висновків Верховного Суду, викладених у вищезгаданих постановах, з огляду на наведені відмінності у фактичних обставинах спору.

Суд акцентує увагу на тому, що з 01.02.2022 позивач фактично забезпечений пенсією у щомісячному розмірі 30.453,08 грн (без урахування індексації), що значно перевищує основний розмір пенсії, який позивач отримував до перерахунку пенсії - 27.887,23 грн.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.02.2022 на виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 520/11405/22 обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а саме збільшенням розміру прожиткового мінімуму для розрахунку грошового забезпечення станом на 01.01.2022, та розмір пенсії після такого перерахунку збільшився більше ніж на 2 000,00 грн, то в позивача відсутнє право на щомісячну доплату в розмірі 2 000,00 грн відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01.03.2022.

Стосовно правової природи доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 суд зазначає, що: 1) згаданий платіж є тимчасовою виплатою до настання події досягнення розміром пенсії рівня, котрий виключає існування диспропорцій у розмірах пенсії; 2) даний платіж враховується під час подальших підвищень пенсій згідно з ст.ст.13, 21, 36 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, але не входить до структури основного розміру пенсії, який за правилами ст.ст.43 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ обчислюється виключно з сукупного розміру грошового забезпечення особи відповідної категорії (діючого публічного службовця у співставних до заявника умовах проходження поточної публічної служби та співставних штатних посадах в організаційній стурктурі відповідного державного органу); 3) щомісячна доплата до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 не підлягає індексації у порядку постанови КМУ від 24.03.2023р. №168 та у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185; 4) щомісячна доплата до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 підлягає припиненню у разі проведення суб"єктом владних повноважень добровільного чи примусового на виконання рішення суду перерахунку пенсії у порядку ст.ст.51 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ у зв"язку як із реальним, так і "умовним" підвищенням (зростанням) рівня обчисленого відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 грошового забезпечення станом на 01.01.2020р., станом на 01.01.2021р.; станом на 01.01.2022р., станом на 01.01.2023р., станом на 01.01.2024р. у разі перевищення сумою підвищення розміру у - 2.000,00грн.

Суд повторно нагадує, що розрахунковою базовою величиною індексації пенсії у порядку ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ станом на 01.03.2023р. згідно з п.2 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 є розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб без щомісячної доплати до пенсії.

Також суд вкотре звертає увагу, що розрахунковою базовою величиною індексації пенсії у порядку ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ станом на 01.03.2024р. згідно з п.2 постанови КМУ від 23.02.2023р. №185 також є розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб без щомісячної доплати до пенсії.

Стосовно правової природи індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, у порядку постанови КМУ від 23.02.2023р. №185 суд зазначає, що згідно з ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, обов"язковою передумовою набуття особою права на індексацію пенсії є відсутність події перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Суд зазначає, що у розумінні ст.ст.51 та 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ перерахунком пенсії є вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії у зв"язку із зміною розміру виду грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (тобто у зв"язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб).

Продовжуючи розгляд справи, суд відзначає, що 29.01.2020р. у зв`язку із набранням законної сили рішення суду у справі №826/6453/18 втратив чинність п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 та було відновлено дію первісної редакції п.4 постанови КМУ від 30.07.2018р. №704 про обчислення грошового забезпечення військовослужбовця із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, тобто настала подія умовного (а не реального) підвищення поточного грошового забезпечення діючого військовослужбовця.

Відповідно до ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.01.2020р. також було запроваджено єдину величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - "2.102,00грн.".

Між тим, згідно з ст.7 Закону України від 15.12.2020р. №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік", ст.7 Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" було запроваджено одночасно декілька величин прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: звичайну величину прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі - "2.270,00грн." (станом на 01.01.2021р.), "2.481,00грн." (станом на 01.01.2022р.), "2.684,00грн." (станом на 01.01.2023р.) та спеціальну величину прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі - "2.102,00грн." для визначення посадових окладів працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

Оскільки за приписами ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" оплата праці за посадою, яку посідав заявник на момент припинення проходження власної публічної служби (аналогічною чи прирівняною посадою), здійснюється за правилами спеціального акту законодавства, а у розумінні постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 і субєкт владних повноважень - орган фінансового забезпечення кадрової публічної служби, і військовослужбовець є відповідно державним органом та працівником державного органу, то з огляду на застереження п.8 Прикінцевих положень Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і п.7 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" під час обчислення грошового забезпечення з 29.01.2020р./30.01.2020р. не може бути використаний показник прожиткового мінімуму для працездатної особи понад - "2.102грн.".

При цьому, суд зважає на приписи абз.1 п.4 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у редакції постанови КМУ від 12.05.2023р. №481, де указано, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

З наведеного випливає, що Кабінет Міністрів України як суб`єкт владних повноважень, до виключного відання якого законодавцем у приписах ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" було віднесено визначення правил обчислення грошового забезпечення, у період часу 01.03.2018р.- подія набрання чинності постановою КМУ від 12.05.2023р. №481 не приймав власного рішення нормативного характеру з приводу підвищення розмірів окладу за посадою та окладу за військовим званням за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704.

Натомість, що у силу правових висновків постанов Верховного Суду від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 02.08.2022р. по справі №440/6017/21, від 11.12.2023р. по справі №560/1291/21, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 04.04.2023р. по справі №120/5264/22, від 06.11.2023р. по справі №300/1947/22, від 22.11.2023р. по справі №340/4403/22, від 29.06.2023р. у справі №380/7813/22; від 12.03.2024р. по справі №300/1772/23, від 28.03.2024р. у справі №160/3235/23, від 02.04.2024р. у справі №340/608/23 подія підвищення розміру окладу за посадою (та окладу за званням) згідно з постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 мала місце з 01.01.2020р., з 01.01.2021р., з 01.01.2022р., з 01.01.2024р. за рахунок обовязковості використання під час обчислення грошового забезпечення значення прожиткового мінімуму для працездатної особи у "2.102,00грн.", "2.270,00грн.", у "2.481,00грн.", у "2.684,00грн.".

Проведення за цими причинами суб"єктом владних повноважень перерахунків пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (як у добровільному порядку, так і у примусовому порядку на виконання відповідного рішення суду) згідно з ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ виключає проведення індексації пенсії особи у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, у порядку постанови КМУ від 23.02.2023р. №185.

При цьому, відповідні застереження прямо включені законодавцем і до норм постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2023р. №185.

Рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023р. по справі №520/11405/22 та від 07.03.2024р. по справі №520/37026/23 було надано захист праву заявника на проведення перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ станом на станом на 01.02.2021р., станом на 01.02.2022р., станом на 01.02.2023р. у зв"язку із зростанням/підвищенням розміру грошового забезпечення за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704 станом на 01.01.2021р., станом на 01.01.2022р., станом на 01.01.2023р. (за рахунок застосування в алгоритмі обчислення грошового забезпечення замість показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у - "1.762,00грн." показників прожиткового мінімуму для працездатних осіб - "2.270,00грн.", "24812,00грн., "2.684,00грн."), що виключає існування права заявника на отримання за той же самий період часу ще і платежів у вигляді щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 та індексації пенсії постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2023р. №185.

Суд вважає, що у межах спірних правовідносин заявник не має права на одночасне отримання як підвищеної пенсії унаслідок перерахунку у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ станом на 01.02.2021р., станом на 01.01.2022р., станом на 01.01.2023р., так і права на отримання додаткових компенсуючих платежів, виплата яких пов`язана згідно з національним законом із відсутністю згаданого у ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ збільшення пенсії унаслідок перерахунку через зростання поточного грошового забезпечення відповідної категорії осіб.

Одночасна реалізація особою обох перелічених прав суперечить ст.8 Конституції України в частині такої складової верховенства права як юридична визначеність та порушує висхідні засади соціальної справедливості у сфері пенсійного забезпечення за рахунок збільшення розміру пенсії до виплати за рахунок взаємовиключних підстав.

Тому управлінське волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу обтяження заявника обов"язком повернення зайво отриманих платежів у даному конкретному випадку цілком узгоджується із критеріями правомірності за ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів і поєднанні із невідповідністю закону реально вчиненого управлінського волевиявлення.

Оскільки управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу відмови у збільшенні пенсії заявника у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118, від 24.02.2023р. №168 за процедурою індексації унаслідок застосування коефіцієнту підвищення - "1,197", а також управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу відмови у збільшенні пенсії заявника у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024р. №185 за процедурою індексації унаслідок застосування коефіцієнту підвищення - "1,0796", не суперечить закону, відповідає критеріям за ч.2 ст.2 КАС України та не порушує прав заявника у сфері пенсійного забезпечення, то суд вважає, що індексація пенсії позивача проведена відповідачем у межах чинного законодавства, зокрема, з урахуванням п. 10 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, п.10 постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 та п.3 постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача щодо обмеження розміру пенсії.

Наведене є визначеною законом підставою для залишення позову без задоволення в частині позовних вимог стосовно нарахування та виплати індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 та щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ №713 від 14.07.2021р.

Вирішуючи спір за епізодом обмеження пенсії заявника з 01.03.2022р., з 01.03.2023р. та з 01.03.2024р. максимальним розміром, суд зважає на те, що норми Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ) не містять чітко сформульованого правила про виплату пенсій без обмеження максимальним розміром, а викладені у цьому законі стандарти соціального захисту військовослужбовців у відставці у сфері пенсійного забезпечення не зумовлюють виникнення відповідного застереження.

Тому, орган публічної адміністрації повинен керуватись нормами суміжних законів, а у силу абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI запроваджене обмеження максимального розміру пенсії не поширюється виключно на випадки обчислення розміру при призначенні пенсії до набрання чинності названим актом законодавства.

При цьому, п.1 ст.2 розділу І Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено обмеження максимального розміру пенсії, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

До того ж, абз.2 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено одночасно три нових взаємопов`язаних правила, а саме: 1) обмеження максимального розміру при призначенні нових пенсій показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) непорушність (недоторканність) розміру раніше призначених пенсій; 3) мораторій на перерахунок раніше призначених пенсій, розмір яких перевищує показник у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, існують два законодавчих обмеження максимального розміру пенсії, котрі можуть бути застосовані до заявника, а саме: 1) за ч.3 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції законів України від 08.07.2011р. №3668-VI, від 24.12.2015р. №911-VIII, від 06.12.2016р. №1774-VIII на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) за п.1 ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI у розмірі величини пенсії станом на 01.10.2011р. або на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд зважає, що у минулому правило обмеження пенсії на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність було запроваджено ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Дія ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ була припинена унаслідок прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016 у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) визнано поширення приписів ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI на норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, а відтак визнано запровадження обмеження розміру пенсії військовослужбовця у відставці максимальною сумою до виплати у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; але при цьому визнано і неконституційність в цій частині ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.

Так, згідно зі ст.7 Закону України від 23.11.2018р. №2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Згідно зі ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Згідно зі ст.7 Закону України від 15.12.2020р. №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2093 гривні.

Згідно зі ст.7 Закону України від 09.11.2023р. №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2361 гривні.

Тому з огляду на приписи ч.3 ст.7 та ч.4 ст.7 КАС України суду у даному конкретному випадку належить застосувати положення ч.5 ст.17 Конституції України, поклавши на суб`єкта владних повноважень обов`язок до настання події набрання чинності іншою обов`язковою до застосування нормою права вищої юридичної сили здійснити виплату заявникові пенсії без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів і поєднанні із невідповідністю закону реально вчиненого управлінського волевиявлення.

Оскільки управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу визначення розміру пенсії заявника до виплати узгоджується із приписами Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI, але не відповідає ст.17 Конституції України, то згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція), рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006р. по справі "Пантелеєнко проти України", рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003р. по справі "Дорани проти Ірландії", рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", рішенням Європейського суду з прав людини від 17.07.2008р. по справі "Каіч та інші проти Хорватії" суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку визнання протиправним діяння владного суб`єкта об`єктивно не здатне забезпечити неминуче, ефективне та дієве поновлення суб`єктивного права особи на одержання у власність коштів за пенсією, а тому необхідно застосувати спосіб захисту порушеного права, сформульований у резолютивній частині даного судового акту.

При цьому, суд зважає, що вимоги з приводу виплати щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, індексації у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 та з приводу виплати індексації у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 взагалі мають окреме правове обґрунтування та не є похідними, бо не пов"язані між собою ані підставами виникнення, ані будь-якими доказами, а вимога про виплату заявнику пенсії без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VІ стосується виключно виплати пенсії понад максимальний розмір у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а не правильності обчислення остаточного розміру пенсії до нарахування з огляду на показник відсоткового значення пенсії відносно грошового забезпечення та збільшення пенсії на платежі у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, постанови КМУ від 23.02.2024р. №185 і тому результати розв"язання спору за даним епізодом не свідчать про наявність підстав для задоволення інших вимог.

Матеріалами справи підтверджено, що у межах спірних правовідносин суб"єктом владних повноважень були реально вчинені управлінські волевиявлення на виконання рішення суду по справі №520/11405/22 та по справі №520/8356/23, пенсію заявника було перераховано з 01.02.2022р. та з 01.02.2023р. на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, але кошти за цими платежами не були перераховані у власність заявника.

Суд відзначає, що у межах ініційованого заявником спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром ключовим питанням є питання про те яке саме управлінське волевиявлення субєкта владних повноважень підлягає кваліфікації у якості перерахунку (відмови у перерахунку) пенсії і до яких саме управлінських волевиявлень субєкта владних повноважень підлягають застосуванню положення ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ), відповідь на яке вимагає аналізу змісту та співвідношення таких правових категорій як "призначення пенсії", "обчислення пенсії", "нарахування пенсії", "виплата пенсії", "перерахунок пенсії", "поновлення пенсії".

Розв`язуючи дане питання, суд бере до уваги, що ст.ст.80-85 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" у процедурі забезпечення громадян пенсіями прямо передбачені такі механізми як призначення пенсії та виплата пенсії.

Ці ж самі механізми згадані законодавцем і у приписах ст.ст.44-47 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також у приписах ст.ст.48-52 Закону України від 09.04.1991р. №2262-ХІІ.

При цьому, оскільки останнім у часі з-поміж перелічених актів права був прийнятий Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то саме положенням цього закону слід віддати пріоритет у застосуванні.

Так, згідно ч.5 ст.45 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково деталізована нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі за текстом - Порядок №22-1).

Відповідно до п.4.3 розділу IV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, суд доходить до висновку, що правова категорія "призначення пенсії" використовується законодавцем у розумінні прийняття територіальним органом Пенсійного фонду України письмового рішення (як індивідуального акту) з приводу визнання за особою суб`єктивного права на одержання грошових платежів у галузі соціального страхування із визначенням розміру регулярного платежу у межах календарного місяця.

А тому виданий терорганом ПФУ індивідуальний акт з приводу призначення пенсії одночасно охоплює як владне управлінське волевиявлення стосовно правової підстави пенсії, так і владне управське волевиявлення стосовно грошового виміру пенсії.

Відтак, категорія "призначення пенсії" поглинає і категорію "обчислення пенсії", і категорію "нарахування пенсії", котрі є різним текстуальним викладенням одного і того ж процедурного елементу призначення пенсії.

Суміжна до категорії "призначення пенсії" категорія "перерахунок пенсії" (тобто обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії) також поглинає і категорію "обчислення пенсії", і категорію "нарахування пенсії".

Таким чином, суд доходить до висновку, що правова категорія "призначення пенсії" та правова категорія "перерахунок пенсії" використовується законодавцем у розумінні прийняття територіальним органом Пенсійного фонду України письмового рішення (як індивідуального акту) з приводу визнання за особою суб`єктивного права на одержання грошових платежів у галузі соціального страхування із визначенням розміру регулярного платежу у межах календарного місяця.

Стосовно змісту правової категорії "переведення на іншу пенсію" суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Тому суд вважає, що за правовою природою та суттю процедура переведення особи з одного виду пенсії на інший є різновидом механізму призначення пенсії за іншою правовою підставою.

За відсутності чіткого визначення у національному законі, суд вважає, що під правовою категорією "виплата пенсії" з огляду на положення Закону України від 30.06.2021р. №1591-ІХ "Про платіжні послуги" слід розуміти платіжну операцію з приводу переказу безготівкових коштів з рахунків терорганів ПФУ в установах банків чи Державної казначейської служби України на рахунки громадян в банках.

Суд зауважує, що положення ч.3 ст.51 та ч.4 ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ знаходяться у кореспонденції між собою та дають підстави для висновку про те, що перерахунком пенсії є управлінське волевиявлення субєкта владних повноважень з приводу обчислення нового збільшеного розміру раніше вже призначеної пенсії у звязку із підвищенням поточного грошового забезпечення діючого публічного службовця (унаслідок зміни розміру виду грошового забезпечення чи введення у дію нового виду грошового забезпечення), котре здійснюється на підставі фізично отриманої пенсійним органом довідки про підвищене грошове забезпечення.

Станом на 01.03.2022 р. відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 15.05.2024р. розмір нарахованої пенсії заявника становив 30.453,08 грн (як 70% грошового забезпечення у сумі 43504,40 грн ), яка і була визначена пенсійним органом сумою до виплати.

Станом на 01.03.2023 р. відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 15.05.2024р. розмір нарахованої пенсії заявника становив 42.656,25 грн (як 70% грошового забезпечення у сумі 60.937,50 грн).

При цьому, сума пенсії до виплати була визначена Управлінням у 30.453,08грн.

Станом на 01.05.2024 р. відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 15.05.2024р. розмір нарахованої пенсії заявника становив 42.656,25 грн (як 70% грошового забезпечення у сумі 60.937,50 грн).

При цьому, сума пенсії до виплати була визначена Управлінням у 30.453,08 грн.

Отже, у дійсності у спірних правовідносинах суб"єктом владних повноважень було вчинено управлінське волевиявлення з приводу обмеження розміру пенсії заявника з 01.03.2023р. арифметичною величиною у 30.453,08 грн.

Суть та предмет управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу обмеження пенсії до виплати максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, полягає у виплаті призначеної, обчисленої та нарахованої пенсії у неповному обсязі за рахунок застосування критерію максимального грошового цензу та безвідносно до подій попереднього вчинення: управлінського волевиявлення з приводу зміни показника відсоткового розміру пенсії відносно грошового забезпечення, управлінського волевиявлення з приводу виплати з 01.01.2018р. підвищення до пенсії у розмірі 50%, управлінського волевиявлення з приводу виплати з 01.01.2019р. підвищення до пенсії у розмірі 75%, управлінського волевиявлення з приводу призначення щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, управлінського волевиявлення з приводу призначення індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, управлінського волевиявлення з приводу призначення індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, управлінського волевиявлення з приводу призначення індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185.

Тому обставини вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу відсоткового показника розміру пенсії заявника відносно грошового забезпечення, управлінського волевиявлення з приводу, призначення, обчислення, нарахування, виплати, припинення виплати щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, управлінського волевиявлення з приводу призначення, обчислення, нарахування, виплати індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, управлінського волевиявлення з приводу призначення, обчислення, нарахування, виплати індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2023 №168, управлінського волевиявлення з приводу призначення, обчислення, нарахування, виплати індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 23.02.2024 №185 не входять до предмету доказування у спорі про обмеження пенсії до виплати максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Предметом розгляду у спорі про вчинення суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу обмеження пенсії до виплати максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, є виключно існування або відсутність правових підстав для вчинення саме такого волевиявлення, а не правильність обчислення суб`єктом владних повноважень усієї суми пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне надати захист праву заявника на отримання пенсії у належному розмірі у спосіб, сформульований у резолютивній частині даного судового акту.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-244, 246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023р. без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI та без урахування індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, без урахування індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 23.02.2023р. №168, без урахування індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2024р. №185 та без урахування щомісячної доплати у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, Харківська область, місто Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 підїзд) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 ) 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко