Справа № 400/4287/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 вересня 2024 р. № 400/4287/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

проСт. 382 судовий контроль,

Судом розглядалася адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області, у якому заявлено позовні вимоги: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням від 27.06.2024 р. позов задоволено.

29.08.2024 року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 27.06.2024 р.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи надані на виконання ухвали від 10.09.2024 року, суд приходить до висновку, що відповідачем рішення суду не виконано.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду в справі №400/4287/24, ГУ ДФС в Миколаївській області підготувало оновлені довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 рр. проте без зазначення належних позивачу додаткових видів грошового забезпечення та премії.

За приписами ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.1 Конституції України, Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Пічкур проти України" зазначено про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зіст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що надане клопотання про долучення доказів виконання рішення суду не свідчить про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року по справі №400/4287/24, оскільки повного відновлення порушеного права позивача не відбулося, тобто завдання адміністративного судочинства не реалізовано.

У зв`язку з цим, суд на підставі частини першої статті 382 КАС України вважає за необхідне встановити строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в повному обсязі по цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 248, 382 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Встановити Головному управлінню ДФС в Миколаївській області строк подання звіту про виконання у повному обсязі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року по справі №400/4287/24 протягом 30 днів з моменту набрання законної сили цією ухвалою суду, шляхом зазначення у довідках про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення та премії у розмірах передбачених відповідно до посади з якої позивача було звільнено (станом на січень 2020, 2021, 2022, 2023) або посадою прирівняною до цієї посади.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. С. Брагар