Справа № 240/4967/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/4967/24

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Дочірнього підприємства "Пересувна механізована колона № 155" відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" про стягнення заборгованості,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Житомирській області (далі також позивач, Управління) із позовом, в якому просить стягнути з Дочірнього підприємства "Пересувна механізована колона №155" відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" (далі також відповідач, підприємство) податкову заборгованість 626 319,61 грн, за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог Управління посилається на те, що підприємство має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та земельного податку з юридичних осіб, яке не стягнуто за рішенням керівника контролюючого органу з рахунків у банку, що обслуговує такого платника податків. Просить стягнути з відповідача вказану податкову заборгованість у судовому порядку за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі на підставі рішення контролюючого органу про опис майна, за результатами якого складено акт опису майна.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, постановлену ухвалу направлено на адресу відповідача та яка відповідає адресі зазначеній у позові.

05.09.2024 конверт з вкладення повернувся до суду із відміткою у довідці форми Ф.20 "адресат відсутній за вказаною адресою".

06.09.2024 суд, відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу адміністративного судочинства України, розмістив оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про розгляд адміністративної справи №240/4967/24.

Підприємство не скористалося своїм процесуальним правом на подання до суду відзиву на позов.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються судом встановлено наступне.

За ідентифікаційними даними Дочірнє підприємство "Пересувна механізована колона № 155" відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області.

04.08.2023 керівник контролюючого органу прийняв рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Як свідчить зведений розрахунок, наявний в матеріалах справи підприємство має податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 626 319,61 грн, в тому числі основний платіж 626 319,61 грн.

04.08.2023 керівником контролюючого органу винесено рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу відповідача №173/4-0630.

З метою виконання рішення контролюючого органу, позивачем до банківських установ надсилались інкасові доручення на суму податкового боргу, однак вони були повернуті контролюючому органу без виконання, тобто погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податку, не призводять до сплати податкового боргу.

На підставі рішення керівника контролюючого органу про опис майна у податкову заставу відповідача податковим керуючим проведено опис такого майна, за результатами якого складено акт опису майна №237/06-30-54-10 від 11.12.2019.

З огляду на викладене, управління звернулося до суду із даним позовом, про стягнення податкової заборгованості за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України) (далі - ПК України).

Відповідно до п. 6.1. ст. 6 ПК України - податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 8.1. та 8.2. ст. 8 вказаного Кодексу передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених Кодексом.

Статтею 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Приписами пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Як свідчать матеріали справи, начальник управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Житомирській області доповідною запискою повідомила в.о. начальника ГУ ДПС України в Житомирській області, що станом на 05.07.2023, відповідно до інтегрованих карток, які ведуться ГУ ДПС у Житомирській області за Дочірнього підприємства "Пересувна механізована колона № 155" відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" обліковується податковий борг на загальну суму 767 049,47 грн, з яких не сплачено протягом 90 календарних днів наступних за останнім днем граничного строку його сплати, заборгованість основного платежу становить - 626 319,61 грн. Податковий борг, виник у результаті несплати грошового зобов`язання визначеного платником податків у податкових деклараціях.

На підставі доповідної записки, відповідно до ст.95.5 ст.95 ПК України вирішила здійснити погашення 626 319,61 грн податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установ в.о. начальника ГУ ДПС України в Житомирській області прийняла рішення №173/4-0630 від 04.08.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

З метою виконання рішення начальника контролюючого органу про стягнення, позивачем до банківських установ надсилались платіжні інструкції про примусове списання (стягнення) коштів: №1080 від 15.08.2023, №1016 від 15.08.2023. Втім документ на примусове списання коштів повернуто без виконання, згідно з п.69 Розділу IV Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163, з підстав відсутністі коштів на рахунках підприємства.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (п.87.1 ст.87 ПК України).

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п.п.88.1- 88.2 ст.88 ПК України).

Відповідно до п.89.1 ст.89 ПК України, право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п.89.2. ст.98 ПК України). У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

За положеннями пункту 89.3 ст.83 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ст.95 ПК України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що контролюючий орган у разі вчинення дій спрямованих на погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які не призводять до такої сплати має право звернення до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Як вже зазначалося на підставі рішення начальника контролюючого органу, проведено опис майна підприємства №237/06-30-54-10 від 11.12.2019, за результатами якого складено акт опису майна на загальну суму 15 344,38 грн. Такий акт містить підписи податкового керуючого та представника товариства.

У подальшому, з метою виконання судового рішення, позивачем до банківських установ надсилались інкасові доручення на суму податкового боргу, однак вони були повернуті контролюючому органу без виконання, тобто погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банку, не призвели до сплати податкового боргу.

Крім того, зазначені грошові зобов`язання платником податків у добровільному порядку також не сплачено у строки, що визначені ПК України, а тому дані зобов`язання мають статус податкового боргу та підлягають стягненню за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно з підпунктом 20.1.34-1. ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Наведена законодавча норма встановлює право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про погашення податкового боргу за рахунок майно платника податків.

З матеріалів справи відслідковується, що з метою вжиття заходів щодо погашення податкового боргу позивачем вживалися заходи щодо стягнення з рахунків у банку відповідача коштів, які можливо використати як джерело податкового боргу. Втім такі заходи виявилися безуспішними, платіжні вимоги спрямовані позивачем до банку поверталися без виконання.

У той час, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 12.12.2019 №192753622 та акту опису майна №237/06-30-54-10 від 11.12.2019 підприємству належать на праві приватної власності нежитлові будівля та споруди, що складають матеріальний склад, загальною площею 271,4 кв.м., 1979 р., по АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги наведене, з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань на суму податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу у розмірі 626 319,61 грн за рахунок майна боржника.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження суми заборгованості відповідача додано до позовної заяви зведений розрахунок, згідно з якого заборгованість відповідача складає 626 319,61 грн.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищевказаного правового регулювання спірних правовідносин та встановлених обставин у справі суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог контролюючого органу та стягнення такої заборгованості в сумі 626 319,61 грн з підприємства, за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003. ЄДРПОУ ВП: 44096781) до Дочірнього підприємства "Пересувна механізована колона № 155" відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" (вул. Рад, 133, с.Степанівка, Звягельський район, Житомирська область, 11214. ) про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Пересувна механізована колона №155" відкритого акціонерного товариства "Житомирводбуд" податкову заборгованість 626 319 (шістсот двадцять шість тисяч триста дев`ятнадцять) грн 61 коп. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 20 вересня 2024 р.