Справа № 400/3706/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 р. № 400/3706/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А. з розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,54005,
провизнання протиправним та скасування наказу від 26.03.2024 року № 887 в частині,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 887 від 26.03.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області» в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний наказ в частині, що стосується позивача є протиправним, оскільки притягнення йього до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим, ним не вчинялось жодного дисциплінарного проступку. Так, стосовно порушення Інструкції з конвоювання взятих під варту осіб, та порушення наказу ГУНП № 27 від 06.01.2023, то в розпордження захисника не була надана зазначена інструкція, тому не можливо оцінити правомірність невиконання чи порушення її вимог, проте позивач і в наказі відсутні посилання, на те, що позивач ознайомився з вказаним наказом та відповідно до нього має здійснювати функції в частині організації конвоювання. Щодо висновків відповідача про неналежне формування наглядової справи у напрямку конвоювання затриманих та взятих під варту осіб, то за цей напрямок відповідає інша особа. Стосовно наказу ГУНП в Миколаївській області від 6.10.2023 № 27 позивач зазначає, що хоча позивач і був призначений відповідальною особою за конвоювання затриманих та взятих під варту осіб, а також веденням службової документації за вказаним напрямком, але в розподілі обов`язків керівників не зазначено чітко які саме дії має вчиняти позивач та за яке порушення несе відповідальність, не наведені конкретні обставинними такого дисциплінарного проступку та до яких наслідків призвело. Щодо порушення позивачем п.п. 2 п. 5 розділу III додатку наказу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 05.01.2023 № 4, позивач зазначає, що вказаними пунктами не передбачена відповідальність за невиконання чи неналежне виконання функціональних обов`язків, зазначено абстрактне посилання на діяльність НП України.

Ухвалою від 26.04.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні поовних вимог та зазначає, що аналіз зібраних матеріалів під час службового розслідування дає підстави вважати, що заступник начальника з превентивної діяльності Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковник поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який став можливим унаслідок його особистої недисциплінованості, неналежного ставлення до служби, не виконані покладених на нього обов`язків поліцейського. Причини і умови подій, які цьому сприяли, вказують на високий рівень вини останнього. При обранні виду стягнення ГУНП в Миколаївській області жодним чином не порушувалися вимоги Дисциплінарного статуту, враховано причини і умови, вину, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а тому, службове розслідування, що передувало видачі оскаржуваного наказу № 887 від 26.03.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області»» проведено об`єктивно, без порушень засад неупередженості та рівності всіх працівників перед законом. Відповідач наголошу, що невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Відтак, позовні вимоги позивача, а думку відповідача, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.262 КАС України справа розглядається без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Позивач з 07.11.2015 року проходить службу у Національній поліції України.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 22.03.2022 № 251 о/с призначено на посаду заступника начальника з превентивної діяльності Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

09.01.2024 до керівництва ГУНП надійшла доповідна записка т.в.о. начальника УГІ ГУНП капітана поліції Леоніда Банаха від 09.01.2024 № 56/43-2024 «Про результати інспектування Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та його територіальних підрозділів», разом із узагальненою інформацією щодо результатів інспектування Миколаївського РУП та його підпорядкованих територіальних підрозділів, відображеною у «Акті про результати інспектування Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та його підпорядкованих підрозділів» від 21.12.2023 № 6/43-2023 дск (далі Акт), у яких, серед іншого, зазначено про можливі порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Миколаївського РУП та його підпорядкованих територіальних підрозділів.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 09.02.2024 року № 447 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію щодо можливих порушень службової дисципліни, виявлених під час проведення інспектування стану службової діяльності Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

За результатами службового розслідування всатновлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 1 та пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VІІІ, в частині організації та контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», що виразились у порушенні п.1 наказу Миколаївського РУП від 09.06.2023 № 452, вимог п.3.10 наказу ГУНП від 06.01.2023 № 27, вимог пп. 11 п.5 розділу ІІІ наказу Миколаївського РУП від 05.01.2023 № 4, вимог п.1.13 розділу I, п. 4.1.9 розділу IV, п. 5.17.5, п. 5.17.6, п. 5.17.7 та п. 5.17.8 розділу V «Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України», затвердженої наказом МВС України № 60дск-05.

26.03.2024 ГУНП в Миколаївській області видано наказ № 887 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Миколаївського ГУНП в Миколаївській області», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту 2 частини 3 статті 1 та пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, в частині організації та контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», що виразились у порушенні п.1 наказу Миколаївського РУП від 09.06.2023 № 452 в частині обов`язку ведення службової документації щодо конвоювання та взятих під варту осіб, вимог п.3.10 наказу ГУНП від 06.01.2023 № 27 в частині ведення на кожний судовий орган, що перебуває на обслуговуванні конвойного взводу, територіального відділу та відділення поліції, контроль наглядових справ, вимог пп. 11 п.5 розділу ІІІ наказу Миколаївського РУП від 05.01.2023 № 4 в частині забезпечення конвоювання затриманих, заарештованих осіб та дотримання їх прав та свобод, вимог п.1.13 розділу I, п. 4.1.9 розділу IV, п. 5.17.5, п. 5.17.6, п. 5.17.7 та п. 5.17.8 розділу V «Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України», затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60дск-05, до заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності Миколаївського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Позивач непогоджуючись з вищезазначеним наказом звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 N 580-VIII визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших

нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативноправових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Принципи етики для працівників МВС визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, відповідно до яких, зокрема, поліцейські повинні неухильно дотримуватись положень Конституції та законові України, інших нормативноправових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. Також, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до статей 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

В силу вимог ч. 1, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з статтею 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (надалі - Порядок № 893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень п. 1, 4,7 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку № 893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 13 розділу V Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VI Порядку № 893).

Положеннями статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Згідно з приписами розділу VI та VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з статтею 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Статтею 22 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за результатами службового розслідування всатновлено, що позивач допустив порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 1 та пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VІІІ, в частині організації та контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», що виразились у порушенні п.1 наказу Миколаївського РУП від 09.06.2023 № 452, вимог п.3.10 наказу ГУНП від 06.01.2023 № 27, вимог пп. 11 п.5 розділу ІІІ наказу Миколаївського РУП від 05.01.2023 № 4, вимог п.1.13 розділу I, п. 4.1.9 розділу IV, п. 5.17.5, п. 5.17.6, п. 5.17.7 та п. 5.17.8 розділу V «Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України», затвердженої наказом МВС України № 60дск-05.

І як вже було встановлено судом, позивач проходить службу в Національній поліції України на посаді заступника начальника з превентивної діяльності Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до наказу ГУНП в Миколаївській області від 06.01.2023 № 27 «Про додаткові заходи щодо покращення стану організації конвоювання в області» та наказу Миколаївського РУП від 09.06.2023 № 452, заступника начальника з превентивної діяльності Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_1 (позивача) призначено відповідальним за конвоювання затриманих та взятих під варту осіб, а також ведення службової документації за вказаним напрямом роботи у Миколаївському РУП. Крім цього, контроль за виконання цього наказу №452 покладено на заступника начальника з превентивної діяльності Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_1 . Позивач був ознайомлений з цим наказом під підпис.

Також, в листі резолюції № Н-27 від 06.01.2023 начальник Миколаївського РУП ГУНП Саламаха О.В. наклавши резолюцію наказав безпосередньо ОСОБА_1 забезпечити опрацювання та організацію виконання наказу ГУНП в Миколаївській області від 06.01.2023 № 27 «Про додаткові заходи щодо покращення стану організації конвоювання в області» згідно з вимогами чинного законодавства. В свою чергу, ОСОБА_1 ознайомившись з наказом ГУНП в Миколаївській області від 06.01.2023 № 27 «Про додаткові заходи щодо покращення стану організації конвоювання в області» наклав резолюцію якою доручив своєму підлеглому начальнику сектору публічного порядку відділу превенції Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітану поліції ОСОБА_2 «до врахування в службової діяльності та організації виконання» стосовно вказаного наказу.

Таким чином, саме позивач є відповідальним за організацією конвоювання в Миколаївському РУП ГУНП та веденням службової документації за вказаним напрямком. Під час інспектування діяльності та службового розслідування були встановлені недоліки та порушення за зазначеними напрямками, позивач до суду не надав жодного доказу щодо спростування наявності його вини. Посилання позивача на неточності Інструкцій чи наказів, відсутності у них алгоритмів чи вказівок до конкретних дій, ніяким чином не спростовують встановлені під час інспекції та службового розслідування порушень позивача, адже Інструкцією №60дск від 20.01.2005 визначено порядок організації конвоювання затриманих та взятих під варту осіб в ОВСМ України, за що відповідальний позивач і позивач був ознайомлений під підпис з наказом та Інструкцією, якими покладено на нього ряд обов`язків. Доказів того, що під час ознайомлення з Інструкцією та Наказом позивачу були незрозумілі покладені на нього обов`язки до суду не надано.

Суд також, відхиляє посилання позивача на те, що ним було доручено капітану поліції ОСОБА_2 , який є його підлеглим, забезпечення опрацювання та організацію виконання наказу ГУНП в Миколаївській області від 06.01.2023 № 27 «Про додаткові заходи щодо покращення стану організації конвоювання в області» і тому він не несе відповідальності за його невиконання, оскільки відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Верховний Суд в постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 808/1089/17 зазначив, що керівник несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.

До того ж, в листі резолюції № Н-27 від 06.01.2023 начальник Миколаївського РУП ГУНП Саламаха О.В. наклавши резолюцію наказав безпосередньо ОСОБА_1 забезпечити опрацювання та організацію виконання наказу ГУНП в Миколаївській області від 06.01.2023 № 27 «Про додаткові заходи щодо покращення стану організації конвоювання в області» згідно з вимогами чинного законодавства.

У позові позивач вказує, що жодним чином не конкретизовано, які саме позивачем допущено порушення, перелічені норми чинного законодавства та в чому конкретно полягають винні дії позивача з приводу неналежного виконання цих норм.

Проте, суд вважає необґрунтованими такі доводи позивача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що як висновок службового розслідування так і оскаржуваний наказ містять посилання на нормативно-правові акти, порушення яких було допущено позивачем, а також суть цих порушень.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини позивача за результатами службового розслідування у допущенні ним порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 1 та пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VІІІ, в частині організації та контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», що виразились у порушенні п.1 наказу Миколаївського РУП від 09.06.2023 № 452, вимог п.3.10 наказу ГУНП від 06.01.2023 № 27, вимог пп. 11 п.5 розділу ІІІ наказу Миколаївського РУП від 05.01.2023 № 4, вимог п.1.13 розділу I, п. 4.1.9 розділу IV, п. 5.17.5, п. 5.17.6, п. 5.17.7 та п. 5.17.8 розділу V «Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в ОВС України», затвердженої наказом МВС України № 60дск-05.

Щодо співмірності дисциплінарного стягнення із скоєним правопорушення суд зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани не є крайнім заходом дисциплінарного впливу. При цьому, з огляду на посаду позивача, його посадові обов`язки, та обставини, до яких призвело неналежне їх виконання, суд вважає, що обраний вид дисциплінарного стягнення є пропорційним. Судом також, враховано, що в серпні 2023 року при перевірці організації конвоювання в Миколаївському РУП ГУНП виявлено аналогічні недоліки, за даним фактом проведено службове розслідування та 02.10.2023 за порушення службової дисципліни наказом ГУНП № 2078 ОСОБА_1 , оголошено дисциплінарне стягнення у виді «догани». Доказів скасування цього наказу позивачем до суду не надано.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що при прийнятті наказу № 887 від 26.03.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області» в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,545) про визнання протиправним та скасування наказу від 26.03.2024 року № 887 в частині, відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов