Справа № 320/31204/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року Київ № 320/31204/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування актів та постанов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 08 квітня 2024 року (зареєстровано у суді 03.07.2024) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд визнати незаконними та скасувати:

акт державного виконавця від 23 березня 2024 року по виконавчому провадженню № 74348532, складений державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужук К. В.;

акт державного виконавця від 30 березня 2024 року по виконавчому провадженню № 74348532, складений державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеметою І. Л.;

постанову про накладення штрафу від 25 березня 2024 року по виконавчому провадженню № 74348532, складену державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужук К. В.;

постанову про накладення штрафу від 01 квітня 2024 року по виконавчому провадженню № 74348532, складену державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеметою І. Л.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 23 та 30 березня 2024 року державними виконавцями Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складені акти щодо невиконання позивачкою рішення Дарницького районного суду м. Києва. Як наслідок постановами Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 березня 2024 року та від 01 квітня 2024 року в рамках виконавчого провадження № 74348532 на ОСОБА_1 накладено штрафи у сумі 1 700 грн та 3 400 грн відповідно. Вважає вказані акти та постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 05 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху і встановлено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали недоліки позовної заяви усунуті у строк та у спосіб, що визначені в ній.

Відповідно до ухвали від 11 липня 2024 року судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до довідки про доставку судового рішення електронною поштою, ухвала суду віл 11 липня 2024 року доставлена на електронну адресу ОСОБА_1 та Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 23 липня 2024 року повторно витребувано від Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усі належним чином засвідчені копії у придатному для читання вигляді: матеріалів виконавчого провадження ВП № 74348532, у тому числі й усіх документів, які слугували підставами для винесення спірних постанов від25 березня 2024 року та 01 квітня 2024 року; письмові пояснення щодо причин невиконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року про зупинення виконання за виконавчим листом № 753/20236/21 (виконавче провадження № 74348532).

За допомогою системи «Електронний суд» представником позивачки адвокатом Кондратенко Т.М. 02 серпня 2024 року подано до суду додаткові пояснення з додатками.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та матеріали виконавчого провадження.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, хоча про відкриття провадження у справі був повідомлений у відповідності до положень Кодексу адміністративного судочинства України. 05.09.2024 до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 74388532.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року у справі № 753/20236/21 заяву адвоката Оліфер Т. С. - представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задоволено. Закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та встановлення способів участі батька у вихованні дітей в частині вимог щодо визначення місця проживання дітей. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та встановлення способів участі батька у вихованні дітей задоволено частково. Визначено ОСОБА_2 способи участі у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді зустрічей кожної суботи з 10 год 00 хв до 14 год. 00 хв в присутності матері ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року в частині закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволено. Визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , 10 липня 2011 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 липня 2023 року по справі №753/20236/21 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей скасовано та залишено в силі в означеній частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 липня 2022 року.

06 грудня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва від 21 липня 2022 року у справі №753/20236/21 видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеметою І.Л. від 07 березня 2024 року відкрито виконавче провадження №74348532 на підставі виконавчого листа №753/20236/21, виданого 06 грудня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва. Боржнику визначено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до виклику державного виконавця від 07 березня 2024 року запропоновано сторонам виконавчого провадження з`явитись до виконавця 20 березня 2024 року о 13год00хв з метою визначення місця побачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щосуботи з 10 год 00 хв до 14 год 00 хв в присутності матері ОСОБА_1

20 березня 2024 року позивачкою на ім`я начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про те, що ОСОБА_1 не змогла потрапити до кабінету державного виконавця Шемети І.Л. оскільки кабінет був зачинений, а виконавець перебував у відпустці.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , адресованої Солом`янському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 просив визначити йому місце побачення з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щосуботи з 10 год 00 хв до 14 год 00 хв в присутності матері ОСОБА_1 , а саме: ТЦ «BlockbasterMall», м. Київ, просп. Степана Бандери, 36.

20 березня 2024 року за № 54896 державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужук К.В. направлено повідомлення сторонам виконавчого провадження, що 23 березня 2024 року відбудеться зустріч ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності матері ОСОБА_1 з 10 год 00 хв, за адресою: ТЦ «BlockbasterMall», м. Київ, просп. Степана Бандери, 36.

23 березня 2024 року державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужук К.В. складено акт про те, що ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на зустріч за адресою: ТЦ «BlockbasterMall», м. Київ, просп. Степана Бандери, 36 не з`явилась. Рішення боржником не виконано.

Постановою державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужук К.В. від 25 березня 2024 року у виконавчому провадженні №74348532 за невиконання рішення на боржника ОСОБА_1 накладено штраф 1 700 грн.

25 березня 2024 року за № 54896 державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужук К.В. направлено повідомлення сторонам виконавчого провадження, що 30 березня 2024 року відбудеться зустріч ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності матері ОСОБА_1 з 10 год 00 хв, за адресою: ТЦ «BlockbasterMall», м. Київ, просп. Степана Бандери, 36.

30 березня 2024 року державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемета І.Л. складено акт про те, що ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на зустріч за адресою: ТЦ «BlockbasterMall», м. Київ, проспект Степана Бандери, 36 не з`явилась. Рішення боржником не виконано.

Постановою державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шемета І.Л. від 01 квітня 2024 року у виконавчому провадженні №74348532 за невиконання рішення на боржника ОСОБА_1 накладено штраф 3 400 грн.

Не погоджуючись з правомірністю складення актів від 23 та 30 березня 2024 року, прийняття відповідачем постанов про накладення штрафу від 25 березня 2024 року та 01 квітня 2024 року, позивачка звернулась з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями частин першої - третьої статті 63 Закону №1404-VIII, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження, є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що не виконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішенням про накладення штрафу має бути встановлено факт не виконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року №554/13475/15-ц.

Тобто, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Виконавче провадження №74348532, в рамках якого відповідачем прийнято спірні постанови від 25 березня 2024 року та 01 квітня 2024 року відкрито 07 березня 2024 року.

У спірній постанові від 25 березня 2024 року зазначено, що рішення боржником не виконано. У зв`язку з чим на боржника накладено штраф у розмірі 1 700 грн та зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

В постанові від 01 квітня 2024 року зазначено, що рішення боржником не виконано. У зв`язку з чим на боржника накладено штраф у розмірі 3 400 грн та зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Водночас, позивачкою в адміністративному позові зазначено, що нею 22 березня 2024 року було подано до Дарницького районного суду м. Києва заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №753/20236/21.

Про вказану обставину державного виконавця було повідомлено, що підтверджується наявною в матеріалах виконавчого провадження №74348532 заявою позивачки, зареєстрованою у Солом`янському ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 22.03.2024 № 9357/27.9-30.

Крім того, з 23 березня по 29 березня 2024 року донька позивачки ОСОБА_3 перебувала на відпочинку у Волинській області, а син ОСОБА_4 з 22 березня 2024 року по 26 березня 2024 року проходив лікування від гострого респіраторного захворювання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року у справі № 753/20236/21 прийнято заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №753/20236/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та встановлення способів участі батька у вихованні дітей, до провадження та призначено до розгляду.

Зупинено виконання за виконавчим листом №753/20236/21, виданим на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року у справі №753/20236/21, до розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (виконавче провадження №74348532, перебуває на виконанні у державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шемета І.Л.).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року у справі № 753/20236/21 відмовлено у задоволенні заяви боржника (позивачки) ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та встановлення способів участі батька у вихованні дітей.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 липня 2024 року у справі №753/20236/21 апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року скасовано та постановлено нову. Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано виконавчий лист № 753/20236/21, виданий Дарницьким районним судом міста Києва 06 грудня 2023 року про визначення ОСОБА_2 способів участі у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді зустрічей кожної суботи з 10 год 00 хв до 14 год 00 хв в присутності матері ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Проте, не дивлячись на відповідні об`єктивні обставини, відповідач не надавши відповідної оцінки повідомленням і заявам позивачки, наклав на неї штраф за невиконання рішення суду без поважних причин.

Так, сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення

До того ж, виконавчий лист №753/20236/21, виданий Дарницьким районним судом міста Києва 06 грудня 2023 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 7434532 постановою Київського апеляційного суду від 23 липня 2024 року визнано таким що не підлягає виконанню.

Як наслідок, у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивачки штрафів за невиконання рішення боржником без поважних причин, з огляду на що постанови про накладення штрафу від 25 березня 2024 року та від 01 квітня 2024 року по виконавчому провадженню №74348532, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимог позивачки про скасування актів державного виконавця від 23 та 30 березня 2024 року суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що індивідуальним актом є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Разом з цим, акти державного виконавця від 23 та 30 березня 2024 року, є носіями інформації та фіксують обставину невиконання боржником рішення суду, не є остаточними документами, які зобов`язують позивачки до вчинення будь-яких дій, не породжують правових наслідків, їх результати не мають обов`язкового характеру для позивачки. Отже, акти державного виконавця від 23 та 30 березня 2024 року не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, тому позовні вимоги в частині його скасування задоволенню не підлягають.

Також суд звертає увагу на те, що незважаючи на отримання тексту ухвали про відкриття провадження у цій справі, відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та не повідомив про причини такого ненадання.

У той же час, частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Керуючись цією нормою, суд вважає за можливе кваліфікувати факт неподання відповідачем без поважних причин відзиву у цій справі як визнання позову.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в силу положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів правомірності прийняття спірних постанов.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в розмірі 1 212 грн згідно платіжної інструкції від 05 квітня 2024 року згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено.

Отже, в силу приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір в розмірі, який мав бути сплачений (1211 грн 20 коп), підлягає відшкодуванню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 25 березня 2024 року по виконавчому провадженню №74348532, складену державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужук Катериною Віталіївною.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 01 квітня 2024 року по виконавчому провадженню №74348532, складену державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шеметою Іваном Леонідовичем.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: 03036, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 76-А) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Шевченко А.В.