Справа № 420/30004/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/30004/23

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, у якому просив:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Херсонській області, яке оформлено листом від 11.10.2023р., про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком з урахування трудового стажу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.09.2023р. про перерахунок пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 17.12.1979р. по 15.01.1981р. в АТП 04113, з 16.01.1981р. по 30.10.1985р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 7.11.1985р. по 14.10.1991р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 3.03.1997р. по 3.09.1997р. у Єнакіївському міському центрі зайнятості та перерахувати пенсію з дня звернення за перерахунком 12.09.2023р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за віком. 12.09.2023р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою, у якій просив врахувати до страхового стажу періоди роботи 17.12.1979р. по 15.01.1981р. в АТП 04113, з 16.01.1981р. по 30.10.1985р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 7.11.1985р. по 14.10.1991р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 3.03.1997р. по 3.09.1997р. у Єнакіївському міському центрі зайнятості та здійснити перерахунок пенсії.

Однак, листом від 11.10.2023р. ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило про відмову позивачу у здійснені перерахунку пенсії та врахування до страхового стажу періодів роботи з 29.06.1978 по 3.09.1997р., посилаючись на порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974р. №162 (далі Інструкція №162) у записах спірних періодів роботи у трудовій книжці ОСОБА_1 ..

Позивач вважає вказану відмову, викладену у листі пенсійного органу, протиправною та незаконною, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком з урахування трудового стажу.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.09.2023р. про перерахунок пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 17.12.1979р. по 15.01.1981р. в АТП 04113, з 16.01.1981р. по 30.10.1985р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 7.11.1985р. по 14.10.1991р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 3.03.1997р. по 3.09.1997р. у Єнакіївському міському центрі зайнятості та перерахувати пенсію з дня звернення за перерахунком 12.09.2023р..

Стягнуто з ГУ ПФУ в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 073,6грн..

Не погодившись із даним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, часткового скасування рішення суду та прийняття в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи адміністративний позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того періоди роботи, які не були зараховані до страхового стажу позивача, підтверджуються записами в трудовій книжці. Крім того, зауважив, що наявність недоліків в оформленні трудової книжки позивача не можуть бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що особа жодним чином не впливає на дотримання/недотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки.

Проте, колегія суддів не може цілком погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі та належної оцінки доказів, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду частково скасовує та приймає в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області.

З 2.03.2017р. позивачу призначена пенсія за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.09.2023р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії за віком, у якій просив врахувати до його страхового стажу періоди роботи з 29.06.1978р. по 3.09.1997р. та здійснити перерахунок пенсії.

11.10.2023р. ГУ ПФУ в Херсонській області листом повідомило позивача про те, згідно із трудовою книжкою, що міститься в матеріалах пенсійної справи, при призначенні пенсії не враховані періоди роботи за записами, які внесені у трудову книжку з порушеннями вимог Інструкції №162: з 29.06.1978р. по 13.11.1979р. на шахті «Юнком» - запис завірено печаткою, яка не читається; з 17.12.1979р. по 15.01.1981р. в АТП 04113 в даті наказу на прийняття на роботу є необумовлене виправлення; з 16.01.1981р. по 30.10.1985р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу - в записі про звільнення не вказано номер розпорядження; з 7.11.1985р. по 14.10.1991р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу номер розпорядження на прийняття на роботу дописаний; з 3.03.1997р. по 3.09.1997р. у Єнакіївському міському центрі зайнятості дати призначення та припинення виплати допомоги по безробіттю не відповідають датам розпоряджень. Щодо підтвердження вищевказаних періодів роботи на підприємствах Донецької області позивач має право надати заяву про розгляд документів на Комісії, яка діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність дій пенсійного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено порядок призначення (перерахунку) пенсії.

Так, в редакції статті, що діяла на момент звернення позивача до пенсійного органу, передбачено частиною 1, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1) заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 передбачено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2 Порядку).

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати (п. 4.7 Порядку № 22-1).

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві позивач просив згідно із ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» провести перерахунок пенсії з урахуванням неврахованих періодів роботи та здійснити виплату недоплаченої йому пенсії (а.с.12).

При цьому, пенсійним органом за результатами розгляду не прийнято рішення про перерахунок позивачу пенсії чи про відмову у здійсненні такого перерахунку.

Листом від 11.10.2023р. Головне управління повідомило позивача, що з 29.06.1978р. по 13.11.1979р. на шахті «Юнком» - запис завірено печаткою, яка не читається; з 17.12.1979р. по 15.01.1981р. в АТП 04113 в даті наказу на прийняття на роботу є необумовлене виправлення; з 16.01.1981р. по 30.10.1985р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу - в записі про звільнення не вказано номер розпорядження; з 7.11.1985р. по 14.10.1991р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу номер розпорядження на прийняття на роботу дописаний; з 3.03.1997р. по 3.09.1997р. у Єнакіївському міському центрі зайнятості дати призначення та припинення виплати допомоги по безробіттю не відповідають датам розпоряджень. Згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105, підтвердження періодів роботи до 1.01.2004р., якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями чи неточностями, на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Щодо підтвердження вищевказаних періодів роботи на підприємствах Донецької області позивач має право надати заяву про розгляд документів на Комісії, яка діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Однак, колегія суддів зауважує, що оскільки дану заяву позивача не було розглянуто відповідно до Порядку №22-1, відповідачем не прийнято рішення щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії чи про відмову у здійсненні такого перерахунку, тому відсутні підстави для визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Херсонській області, яке оформлено листом від 11.10.2023р., про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком з урахування трудового стажу.

Відтак, у цій частині суд першої інстанції дійшов помилкового висновку.

Водночас, ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання протиправними дій чи скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчинив ці дії чи прийняв рішення. При цьому обов`язковою умовою оскарження дій, рішень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відтак, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Указаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку, з метою відновлення порушеного відповідачем права позивача на перерахунок пенсії необхідно визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.09.2023р. не у спосіб та порядок, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1.

Щодо спірних періодів роботи, які не були зараховані пенсійним органом до стажу роботи позивача, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст.24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.62 ЗУ від 5.11.1991р. №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1,2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМЦ від 12.08.1993р. №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2020р. у справі №577/2688/17, від 31 березня 2020р. у справі №446/656/17, від 21 травня 2020р. у справі №550/927/17, від 25 лютого 2021р. у справі №683/3705/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працював: з 29.06.1978р. по 13.11.1979р. на шахті «Юнком», у період з 17.12.1979р. по 15.01.1981р. в АТП 04113; у період з 16.01.1981р. по 30.10.1985р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу; у період з 7.11.1985р. по 14.10.1991р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу; у період з 3.03.1997р. по 3.09.1997р. у Єнакіївському міському центрі зайнятості.

Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974р. №162 (далі Інструкція №162) та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58 (далі Інструкція №58).

Згідно з п.2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції №58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Апеляційний суд зауважує, що неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а виклав правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні періоди роботи позивача підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці, що є достатнім для зарахування цих періодів роботи до загального страхового стажу, а тому неврахування відповідачем повністю вказаних періодів до загального страхового стажу ОСОБА_1 є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.09.2023р. про перерахунок пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 17.12.1979р. по 15.01.1981р. в АТП 04113, з 16.01.1981р. по 30.10.1985р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 7.11.1985р. по 14.10.1991р. у Єнакіївському міському комітеті комсомолу, з 3.03.1997р. по 3.09.1997р. у Єнакіївському міському центрі зайнятості та перерахувати пенсію з дня звернення за перерахунком 12.09.2023р..

Щодо посилань апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду, судова колегія зазначає, що в даному випадку строк звернення до суду повинен обраховуватись з моменту отримання відповіді пенсійного органу, оформленої листом, оскільки позивач просить здійснити перерахунок пенсії з урахуванням спірних періодів роботи саме з моменту звернення із заявою про здійснення такого перерахунку, а не з моменту призначення пенсії.

Відтак, доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції частково не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки останній не в повній мірі дослідив обставини по справі та не надав належної оцінки доказам.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає частковому скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.311,315,317,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024р. скасувати в частині:

Визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком з урахування трудового стажу.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.09.2023р. не у спосіб та порядок, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко