Справа № 640/8661/20
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 640/8661/20

адміністративне провадження № К/990/4077/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2021 (головуючий суддя: Добрянська Я.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 (головуючий суддя: Парінов А.Б., судді Беспалов О.О., Ключкович В.Ю.) у справі № 640/8661/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» (далі - ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» або позивач) звернулося з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра або відповідач), у якому просило:

визнати протиправною бездіяльність Держгеонадра щодо обов`язку видачі ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» спеціального дозволу на користування надрами у відповідності до наказу Держгеонадр від 27.12.2018 № 521;

зобов`язати Держгеонадра надати ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» спеціальний дозвіл на користування надрами у відповідності до наказу Держгеонадр від 27.12.2018 № 521.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 23.03.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021, позов задовольнив.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Верховного Суду від 09.02.2022 відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 18.09.2024 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач стверджує, що за встановленою законодавством процедурою звернувся до відповідача із заявою та необхідним пакетом документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

За результатами розгляду порушеного позивачем питання, відповідач прийняв наказ від 27.12.2018 № 521, яким вирішив надати ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» спеціальний дозвіл строком на 20 років на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) Боутинської структури Боутинської площі.

Оплата збору за надання спеціального дозволу без проведення аукціону у сумі 811200 грн була проведена позивачем 28.12.2018.

Отже, позивач наполягає, що ним виконані усі вимоги, встановлені законодавством для отримання спеціального дозволу.

Натомість відповідачем не видано позивачу відповідний спеціальний дозвіл.

У зв`язку з цим, позивач 05.03.2020 звернувся до Держгеонадра із листом №0503/1, в якому просив видати спеціальний дозвіл на користування надрами у відповідності до наказу Держгеонадр від 27.12.2018 № 521.

Водночас відповіді на звернення позивача відповідач не надав, як і не видав дозвіл на користування надрами.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідач має лише один варіант правомірної поведінки - видати спеціальний дозвіл на користування надрами на підставі наказу від 27.12.2018 № 521.

Відповідач позов не визнав. Посилається на дискреційні повноваження у питаннях видачі дозвільних документів.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) Боутинської структури Боутинської площі, розташованої в межах Тарутинського і Арцизького районів Одеської області, звернувся до Держгеонадр із заявою від 20.11.2018 № 1120-18-1 про отримання спеціального дозволу на користування надрами до якої були долучені додатки на 42 аркушах.

За результатом розгляду цієї зави та доданих до неї документів, відповідачем відповідно до пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок №615) у зв`язку із наявністю підстав для надання спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 27.12.2018 № 14/2018) видано наказ від 27.12.2018 № 521 «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами».

Відповідно до вищезазначеного наказу вирішено надати спеціальні дозволи на користування надрами відповідно до підпунктів першого (додаток № 1 до цього наказу), другого (додаток № 2 до цього наказу), шостого (додаток № 3 до цього наказу) пункту 8 Порядку.

Згідно із пунктом 2 Наказу, Департаменту дозвільної та міжнародної діяльності вжити необхідних заходів щодо надання спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліками, наведеними у додатках 1, 2, 3 до цього наказу.

Водночас, до Додатку № 1 наказу Держгеонадра від 27.12.2018 № 521 «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами» включені відомості щодо позивача, як суб`єкта, якому має бути виданий спеціальний дозвіл на користування надрами, які надаються згідно із підпунктом 1 пункту 8 Порядку № 615.

Своєю чергою, пунктом 8 Порядку № 615 визначено, що надання дозволу без проведення аукціону здійснюється протягом 20 робочих днів після сплати у повному обсязі збору за надання спеціального дозволу.

Суди встановили, що 28.12.2018 позивачем сплачено збір за надання спеціального дозволу на користування надрами Боутинської структури Боутинської площі у розмірі 811 200 грн, що підтверджується інформацією, зазначеною у платіжному дорученні від 28.12.2018 № 274.

05.03.2020 ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» звернулося до Держгеонадра із листом № 0503/1, в якому просило видати спеціальний дозвіл на користування надрами у відповідності до наказу Держгеонадр від 27.12.2018 № 521.

З огляду на неотримання протягом тривалого часу дозволу на користування надрами відповідно до наказу Держгеонадра від 27.12.2018 № 521 «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами» та вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся із цим позовом до суду.

V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, мав обов`язок вчинити дії по видачі спеціального дозволу, але такого обов`язку не виконав.

Суди констатували, що оскільки документи позивачем були надані в повному обсязі, то у відповідача не було альтернативних правомірних управлінських рішень. Натомість, відповідач мав лише один варіант правомірної поведінки - видати спеціальний дозвіл на користування надрами на виконання вимог свого ж наказу. За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними. Відповідно, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача спірними правовідносинами є зобов`язання Держгеонадра видати товариству спеціальний дозвіл на користування надрами.

VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 803/1541/16.

Також у касаційній скарзі скаржник не заперечує настання передумов для видачі позивачу дозвільного документу, проте вважає свої повноваження дискреційними у питаннях видачі, анулювання та продовженні строку дії дозвільних документів. Відповідно, за позицією скаржника, зобов`язання Держгеонадра вчинити конкретні дії є втручанням в дискреційні повноваження державного органу.

Позивач процесуальним правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався.

VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіряючи у межах повноважень, визначених частинами першою - другою статті 341 КАС України, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам учасників справи, висловленим у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно із статтею 2 Кодексу України про надра його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 4 цього Кодексу врегульовано, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Відповідно до статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно із приписами статті 14 цього Кодексу, надра надаються у користування для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Надра надаються у постійне або тимчасове користування (частина перша статті 15 Кодексу України про надра).

Приписами статті 16 передбачено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення №1174).

Згідно із пунктом 1 Положення №1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до пункту 3 Положення №1174 основними завданнями Держгеонадр є, у тому числі, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно із підпунктом 9 пункту 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами.

Водночас пункт 9 Положення № 1174 визначає, що Держгеонадра у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Мінприроди видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 615), врегульовано питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначено процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (пункт 1).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 615 дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, органом з питань надання дозволу, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Згідно із приписами пункту 5 Порядку № 615 дозволи надаються на такі види користування надрами як геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ).

У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій установлено, що 20.11.2018 позивач звернувся до Держгеонадра із заявою та відповідним пакетом документів щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону на підставі підпункту 1 пункту 8 Порядку № 615.

Відповідно до положень пункту 8 Порядку № 615 (у відповідній редакції) без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ, та подав документи на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів, а також видобування корисних копалин (для нафтогазоносних надр на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію в ДКЗ за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом трьох років, а в межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України - десяти років з моменту надання дозволу.

Для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв`язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 30 календарних днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку, та пропозицій Мінприроди, передбачених пунктом 25 цього Порядку. Інформація про предмет зазначеного рішення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття.

Надання дозволу без проведення аукціону здійснюється протягом 20 робочих днів після сплати у повному обсязі збору за надання спеціального дозволу.

Своєю чергою, абзац 4 пункту 13 Порядку № 615 передбачає, що у разі несплати в установлений строк збору за надання дозволу суб`єкт господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання дозволу відповідно до пункту 8 цього Порядку, втрачає право на його отримання, а відповідне рішення скасовується. При цьому комісія з питань надрокористування, що утворена органом з питань надання дозволу відповідно до пункту 25 цього Порядку, може продовжити строк сплати збору за умови подання суб`єктом господарювання письмового клопотання про продовження строку сплати збору з обов`язковим зазначенням причини, але не більш як на 15 календарних днів.

Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом із необхідним пакетом документами. Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається у формі наказу після отримання всіх погоджень та пропозицій. Надання дозволу без проведення аукціону здійснюється протягом 20 робочих днів після сплати у повному обсязі збору за надання спеціального дозволу.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Колегія суддів наголошує, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Судами попередніх інстанцій установлено, що за результатом розгляду заяви про надання спеціального дозволу на користування надрами, Держгеонадра з посиланням на наявність підстав для його надання, враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 27.12.2018 № 14/2018), було видано наказ від 27.12.2018 № 521 «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами», відповідно до Додатку №1 якого позивачу вирішено надати спеціальний дозвіл на користування надрами.

З огляду на зазначене та враховуючи вимоги пункту 8 Порядку № 615 позивачем 28.12.2018 було сплачено збір за надання спеціального дозволу на користування надрами Боутинської структури Боутинської площі у сумі 811200 грн, що підтверджується інформацією, зазначеною у платіжному дорученні від 28.12.2018 №274.

Одночасно колегія суддів наголошує, що відповідачем не заперечується факт наявності підстав для надання позивачу спеціального дозволу на користування надрами. Навпаки, у касаційній скарзі відповідач зазначає про наявність усіх погоджень та пропозицій, необхідність отримання яких обумовлюються вимогами Порядку № 615.

Відповідачем також не заперечується факт сплати позивачем збору за надання дозволу суб`єкт господарювання, щодо якого прийнято рішення про надання дозволу відповідно до пункту 8 Порядку № 615.

Проте, незважаючи на виконання позивачем умов, визначених для фактичного отримання спеціального дозволу на користування надрами, Держгеонадра не видала ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» дозвільний документ на підставі наказу №521.

Колегія суддів наголошує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій установлено, що відповідачем не наводяться підстави або причини, з якими Держгеонадра пов`язує невидачу позивачу протягом тривого часу спеціального дозволу на користування надрами на підставі наказу від 27.12.2018 № 521 «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами».

Також слід зазначити, що доказів скасування наказу від 27.12.2018 № 521 в частині надання ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» дозволу на користування надрами суду не подано.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності факту бездіяльності Держгеонадра в частині обов`язку видачі ТОВ «САБІНА КОМПАНІ ЛІМІТЕД» спеціального дозволу на користування надрами у відповідності до наказу Держгеонадр від 27.12.2018 № 521.

Пункт 4 частини першої статті 5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Разом з цим, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Своєю чергою колегія суддів наголошує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Проте, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04. 2018 у справі № 826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12, від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18, від 01.06.2022 у справі № 620/5996/21).

У справі, що розглядається, зважаючи на встановлений судами попередніх інстанцій факт протиправної бездіяльності відповідача щодо видачі позивачу дозволу на користування надрами у відповідності до наказу Держгеонадр від 27.12.2018 № 521, ураховуючи факт сплати необхідного збору, колегія суддів погоджується із висновками судів обох інстанцій, що Товариством виконано усі визначені законом передумови, необхідні для застосування такого способу захисту порушених прав, про який просить позивач.

Отже, зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, повноваження відповідача у конкретному випадку не є дискреційними.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.03.2021 у справі № 803/1541/16, що, серед іншого, було підставою для відкриття касаційного провадження у справі, що розглядається, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.

Зокрема, у справі, що розглядається, на відміну від справи № 803/1541/16, на момент прийняття остаточного рішення (прийняття наказу про видачу дозволу на користування надрами) не відбулося зміни нормативно-правового регулювання правовідносин. Натомість у справі № 803/1541/16 мали місце триваючі правовідносини (до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання).

Вищевикладеним спростовуються доводи касаційної скарги Держгеонадра.

VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 355, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі №640/8661/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

В. М. Бевзенко

В. М. Шарапа