Справа № 380/16849/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 рокусправа № 380/16849/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:

визнати протиправним дії щодо відмови у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати призначити та виплатити допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку та розмірах, визначених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

В обґрунтування позову зазначає, що 15.05.2022 року у місті Ріміні (Республіка Італія) народився син позивача, ОСОБА_3 , батьками якого згідно витягу з актового запису про народження, виданого ОСОБА_4 18 липня 2022 року, записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вказує, що несвоєчасне звернення матері дитини за призаченням допомоги зумовлене її перебуванням за кордоном на період дії воєнного стану, про що свідчить відмітка в паспорті громадянина для виїзду за кордон від 25.02.2022 року. Не вдалось можливим також подати заявку через портал "Дія" через відсутність та неможливість реєстрації за кордоном.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач звернулась лише 20.02.2024, тобто після спливу 12 календарних місяців після народження дитини. Позивач ОСОБА_1 , як особа яка має право на отримання допомоги при народженні, визначеної Законом України «Про держану допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку №1751 могла реалізувати право на отримання допомоги протягом 12 календарних місяців після народження дитини, тобто до 15 травня 2023 року. Також це право міг реалізувати батько дитини ОСОБА_6 , оскільки допомога при народженні дитини надається одному з батьків. Призначення допомоги при народженні дитини не відбувається автоматично. Окрім виникнення права на отримання даного виду соціальної допомоги, необхіднім є волевиявлення особи, що свідчить про бажання її отримати. Стверджує, що ні позивач, ні батько дитини не вживали жодних активних дій для отримання допомоги при народженні дитини протягом 14 календарних місяців та 12 календарних днів після народження дитини.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

Як вбачається із витягу з актового запису про народження, який наявний в матеріалах справи, 15.05.2022 року у місті Ріміні (Італія) народився ОСОБА_3 (бальки: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (позивач)).

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 20.02.2024 року про призначення допомоги при народженні дитини.

Відповідач листом від 04.03.2024 року повідомив їй, що оскільки за призначенням допомоги при народженні дитини вона звернулась пізніше ніж 12 місяців після народження дитини, прийнято рішення про відмову в призначення допомоги допомоги при народженні дитини.

Не погодившись із такою відповіддю позивач звернувся до суду із даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є дії відповідача щодо відмови у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-III (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон №2402-III) з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII та іншими законами України.

Приписами статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон № 2811-XII), визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Відповідно до ст.10 Закону №2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Частиною першою ст.10 Закону №2811-XII передбачено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Згідно із положеннями ч.7 ст.11 Закону №2811-XII допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зазначені норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року.

Як слідує з матеріалів справи позивач, перебуваючи за межами України у м.Ріміні (Італія), пропустиоа дванадцятимісячний строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, передбачений ч.7 ст.11 Закону №2811-XII.

Вказане сторонами не заперечується.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні їй відповідної допомоги при народженні дитини.

При цьому, її посилання на практику Верховного Суду, зокрема, постанови від 16.07.2020 року у справі №265/4175/16-а, від 02.10.2018 року у справі №591/610/16-а не беруться судом до уваги, оскільки у зазначених постановах визначальною ознакою для поновлення строку звернення за уже згаданою допомогою є наявність поважних причин.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом, поважними причинами для поновлення строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини є перебування одного із батьків дитини у зоні бойових дій, неможливість подання відповідної заяви у зв`язку із перебуванням місця проживання заявника на окупованій території тощо.

Натомість, позивачем жодним чином не доведено поважності причин, за наявності яких вона або ж її чоловік не змогли звернутися до відповідача із відповідною заявою у встановлений законом строк.

На переконання суду, перебування позивача за кордоном не є поважною причиною для поновлення згаданого строку, оскільки вона чи її чоловік могли засобами поштового зв`язку або ж електронними засобами звернутися до відповідача із відповідною заявою у дванадцятимісячний строк з народження дитини, однак зробили це лише 20.02.2024 року.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у даному випадку є безпідставними та не обґрунтованими.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень діями відповідача критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, вказані витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович