Справа № 400/2074/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/2074/24

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

повний текст судового рішення

складено 25.04.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі №400/2074/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

05.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пільг на оплату послуги з постачання теплової енергії в межах середніх норм споживання відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату, з урахуванням виплачених сум, ОСОБА_1 пільг на оплату послуги з постачання теплової енергії в межах середніх норм споживання відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за період з 16.10.2023 по 05.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області в межах спірного періоду неправильно розраховано пільгу на оплату послуги з постачання теплової енергії.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву вказуючи про правильність розрахунку пільги на оплату послуги з постачання теплової енергії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі №400/2074/24 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції вказав про правильність розрахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області пільги ОСОБА_2 на оплату послуги з постачання теплової енергії.

Не погодившись із вищевказаним рішенням окружного адміністративного суду позивач, з посиланням на неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує про неможливість застосування до спірних правовідносин приписів постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», адже її норми обмежують пільги ОСОБА_2 , які гарантовано ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Також, на думку скаржника, здійснюючи розрахунок пільги Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області безпідставно застосовує положення постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї».

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом відповідачем до апеляційного адміністративного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому останній повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 25.04.2024 у справі №420/2074/24. Натомість, доводи ОСОБА_2 уважає безпідставними.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є інвалідом війни ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області як отримувач пільг на житлово-комунальні послуги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно із фактичними обставинами справи, ОСОБА_2 , разом із дружиною, проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири складає 49,35кв.м., опалювальна площа 45,9кв.м.

З матеріалів справи убачається, що 12.01.2024 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою стосовно здійснення перерахунку пільги на оплату опалення в межах середніх норм споживання з 01.01.2023 по день подання заяви та виплату перерахованої пільги з урахуванням виплачених сум.

За наслідком розгляду означеного звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_3 надіслано відповідь (лист від 26.01.2024 №1639-737/Т-02/8), у якому зазначено, що пільги на оплату житлово-комунальних послуг як особі з інвалідністю внаслідок війни з 01.01.2023 нараховано відповідно до чинного законодавства.

Уважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області неправильно розраховано пільги на оплату послуги з постачання теплової енергії позивач звернувся до суду з позовом.

Здійснюючи продовження розгляду справи в апеляційному порядку, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни гарантовано статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно із п.п.4, 5 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги:

- 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

- 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством.

Пунктами 5, 7 частини 1 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить, зокрема:

- встановлення граничної норми витрат на оплату комунальних послуг для громадян, які відповідно до законодавства мають пільги або користуються субсидією на оплату житлово-комунальних послуг;

- встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

З метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій Кабінетом Міністрів України 06.08.2014 прийнято постанову №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Пунктом 3 означеного рішення Уряду установлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно із підпунктом 1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» для послуги з постачання теплової енергії (для потреб централізованого або автономного опалення) та індивідуального опалення, у разі використання теплової енергії для централізованого або автономного опалення, застосовується норматив 0,0383 Гкал на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період.

Для громадян, які використовують теплову енергію (для потреб централізованого або автономного опалення), природний газ або електричну енергію (для індивідуального опалення), опалювальний період для надання пільг та субсидій установлюється з 16 жовтня до 15 квітня включно.

Згідно фактичних обставин справи, пільги на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 , як особі з інвалідність ІІ групи в наслідок війни, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розраховано з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» наступним чином:

- 271грн. 73коп. послуга з управління багатоквартирним будинком (45,9кв.м. х 5грн. 92коп.):

- 40грн. 25коп. - послуга з централізованого водопостачання (3,6 куб.м х 2 х 5грн. 59коп.);

- 403грн. 20 коп. - послуга з вивезення рідких нечистот (3,6куб. м х 112грн);

- 218грн. 40коп. - послуга з постачання електроенергії за період січень-травень 2023 року (130 кВт х 1грн. 68коп.);

- 343грн. 20коп. - послуга з постачання електроенергії з червня 2023 (130 кВт х

2грн. 64коп.).

Розрахунок пільги на послугу з постачання теплової енергії здійснено так:

- 811грн. 15коп. за період з січня по березень 2023 року, з листопада 2023 року по березень 2024 року (45,9кв.м х 0,0383 Гкал х 0,462 (коригуючий коефіцієнт) х 998грн.72коп.) щомісячно;

- 405грн. 58 коп. за квітень 2023 року (45,9кв.м. х 0,0383 Гкал х 0,462 х 998грн. 72коп./30 днів х 15 днів);

- 418грн. 66коп. за жовтень 2023 року (45,9кв.м. х 0,0383 Гкал х 0,462 х 998грн. 72коп./31 день х 16 днів).

Жодних доводів стосовно правильності застосування органом Пенсійного фонду нормативів для розрахунку пільг, які визначено постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить, а тому таким обставинам суд апеляційної інстанції не надає.

У даному спорі позивач ставить під сумнім можливість врахування положення постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» під час розрахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області пільги на оплату житлово-комунальних послуг.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що як на час спірних правовідносин так і наразі постанова Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» є чинною.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», була предметом оскарження у справі №826/9885/15.

За наслідком розгляду вказаної справи Київським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 22.06.2023, яким підтверджено правомірність прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень такий судовий акт в апеляційному порядку не оскаржувався.

Також, колегія суддів уважає за необхідне вказати, що в спірних правовідносинах Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує таку політику за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, орган Пенсійного фонду зобов`язаний враховувати положення чинної постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» під час розрахунку пільги на оплату житлово-комунальних послуг, а тому апеляційний адміністративний суд, у даному випадку, не убачає протиправності його дій.

Колегія суддів відхиляє також твердження позивача стосовно правомірності застосування органом Пенсійного фонду під час розрахунку пільги положень постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389, адже жодних доказів на підтвердження врахування відповідачем приписів такого підзаконного нормативно-правового акту матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції відмічає, що ані в листі ГУ ПФУ в Миколаївській області від 26.01.2024 №1639-737/Т-02/8-1400/24, ані у відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу суб`єкт владних повноважень не вказує про врахування до досліджуваних правовідносин норм постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 .

З урахуванням установлених фактичних обставин справи, апеляційний адміністративний суд уважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на результат розгляду справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі №400/2074/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов О.І. Шляхтицький