Справа № 340/3628/22
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/3628/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом Департаменту патрульної поліції (; адреса: вул. Едора Ернеста, 3, м. Київ, 03048)

до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення на користь Департаменту патрульної поліції (UА0092745, , МФО 820172 в Держказначейській службі України) вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі - 4121 грн 06 коп (чотири тисячі сто двадцять одна гривня шість копійок).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року позов було задоволено повністю. Зі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) стягнуто на користь Департаменту патрульної поліції (UА0092745, , МФО 820172 в Держказначейській службі України) вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі - 4121 грн 06 коп (чотири тисячі сто двадцять одна гривня шість копійок).

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Проте, 06.11.2023 до суду надійшла заява, в якій позивач просив суд про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2481,00 грн шляхом стягнення з відповідача таких витрат.

Воднораз, суд вважає подану позивачем заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, з таких міркувань.

За змістом частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Позивач наполягає, що у цій адміністративній справі суд не вирішив питання про судові витрати. Однак, таке питання вирішене судом у вказаному рішенні шляхом вказівки на те, що «судові витрати, які підлягали б розподілу на підставі частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні» (передостанній абзац мотивувальної частини).

При цьому суд зауважує, що правові підстави, які обумовлювали б присудження сплачених судових витрат (судового збору) позивачеві відсутні.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Воднораз, положеннями частини другої статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, процесуальний закон визначив обмежений перелік судових витрат, розподіл яких здійснюється у випадку задоволення позову суб`єкта владних повноважень - це виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналіз змісту частин 1-3 статті 139 КАС України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить і зміст частини 3 статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Суд вважає, що такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаним із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин підстави для стягнення судового збору на користь позивача відсутні. Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не подані.

Керуючись статтями 132, 139, 142, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про ухвалення додаткового рішення суду в адміністративній справі №340/3628/22 та присудження позивачеві судового збору - відмовити.

Примірник ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена упрордовж 15 днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК