Справа № 300/2505/24
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" вересня 2024 р. справа № 300/2505/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Боднар Артем Васильович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно проведення ОСОБА_1 медичного огляду військово-лікарською комісією протиправним;
- визнати протиправним та скасувати рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинити дії стосовно внесення до тимчасового посвідчення ОСОБА_1 запису про те, що запис про придатність до військової служби, зроблений 18.03.2022 року вважати недійсним.
Позовні вимоги мотивовані протиправними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно проведення ОСОБА_1 медичного огляду військово-лікарською комісією, прийняттям протиправного рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 року відкрито провадження, за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд направив копію ухвали про відкриття провадження від 08.04.2024 року 10.04.2024 року та адміністративний позов 03.04.2024 року, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням вимог статей 205, 229 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 ще з 15.03.2016 року визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст. 64а, 52в наказу МО України № 402 від 2008 р. Також згідно з тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 , позивач має відмітку про те, що він невійськовозобов`язаний виключений з військового обліку Центрального РВК Миколаївської області за ст. 37 п.6 п.п.3 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".
17.03.2022 року позивач при реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , як внутрішньо-переміщена особа, отримав повістку до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 18.03.2022 року, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_1 , незважаючи на надане позивачем тимчасове посвідчення із відміткою про те, що він невійськовозобов`язаний виключений з військового обліку, його змусили проходити військово-лікарську комісію та внесли у тимчасове посвідчення запис із печаткою, про те, що він 18.03.2022 року медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний придатним до військової служби за гр. ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ № 402 від 2008 р. за ст. 51в, 64в, 23г., не залишивши жодних інших відміток чи записів.
Позивач зазначає, що фактично його змусили пройти військово-лікарську комісію з огляду на те, що позивач невійськовозобов`язаний та виключений з військового обліку на момент проведення оспорюваного огляду військово-лікарською комісією
Також письмової чи то усної згоди позивач про поновлення на військовому обліку військовозобов`язаних не надавав.
27.07.2022 р. службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно вручили повістку позивачу, після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 та повторно змусили проходити військово-лікарську комісію, за результатами якої позивача було визнано обмежено придатним до військової служби, відповідної довідки ВЛК не було надано, відповідних записів у тимчасовому посвідченні не було зроблено.
Після зазначених подій особисто позивачем було подано скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами розгляду якої позивачу було надано відповідь, в якій було зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомить позивача про можливість повторного проходження медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представником Позивача, адвокатом Бондарем А.В. 06.02.2024 р. було подано адвокатський запит в інтересах Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання пояснень на якій підставі проводився огляд ОСОБА_1 , якщо він був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, надання відомостей про доведення до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо такий був, наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 про поновлення на військовому обліку всіх осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також надання відомостей стосовно того якщо ОСОБА_1 був поновлений на військовому обліку, то чи був повідомлений ІНФОРМАЦІЯ_5 , якщо не був повідомлений, то надати пояснення чому, що підтверджується скріншотом від 06.02.2024 р.
Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на момент подання позову не було надано жодної відповіді.
06.02.2024 р. представником позивача було подано адвокатські запити в інтересах позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 та до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними скріншотами від 06.02.2024 р. У встановлений законом строк ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_7 було надано відповіді від 08.02.2024 р. на зазначені адвокатські запити.
Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.02.2024 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно 15.03.2016 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. II ст. 64-а, 52-в Розкладу хвороб Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, а до того ж свідоцтво про хворобу не складалося та до ВЛК регіону для затвердження не направлялося, оскільки законодавством, а саме Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, в редакції, яка була діючою станом на момент виникнення правовідносин, вказана процедура передбачена не була.
Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.02.2024 р., наказ про поновлення на обліку осіб, які були виключені з військового обліку на підставі висновку військово-лікарської комісії начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 не видавався.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
Статтею 65 Конституції України визначено, що громадяни відбувають військову
службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з
виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон
України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі-
Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною
службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за
станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом),
іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та
територіальної цілісності.
Згідно вимог ст. 33 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 було затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Відповідно до п.п.1.1, 1.2 розділу І Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРІ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-ІІ груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України).
Згідно зі ст. 37 п.6 п.п.3 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" Виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543- XII (далі Закону №3543-Х).
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації та які не мають права на відстрочку.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (частина п`ята статті 22 Закону №3543-XII).
Згідно частини 13 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд.
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-І груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВН3, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, серед іншого, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
ЦВЛК має право, зокрема, іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення Nє402).
Щодо позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК), то пункт 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 містить такі норми.
2.5.1. До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
2.5.2. Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК, ВЛК ТЦК та СП не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
2.5.3. До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров?я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.
2.5.4. Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК. Щодо ВЛК ТЦК та СП, то пункт 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 містить такі положення.
2.8.1. ВЛК ТЦК та СП створюється у районному (міському) ТЦК та СП. Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідні ВЛК (обласні).
Головою ВЛК обласного ТЦК та СП (Автономної Республіки Крим, Київського міського ТЦК та СП, ІНФОРМАЦІЯ_9 ) призначається начальник медичного відділення цього ІНФОРМАЦІЯ_10 після погодження з начальником ВЛК регіону.
Персональний склад ВЛК районного (міського), обласного ІНФОРМАЦІЯ_9 визначаються наказами відповідних керівників ТЦК та СП. 2.8.2.
Роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 має право приймати постанови відповідно до цього Положення.
2.8.3. ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_9 , крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
2.8.4. На ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_9 покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І, пункту 1.4 глави 1 розділу ІІ цього положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 покладається огляд інших громадян.
2.8.5. У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І, пункту 1.4 глави 1 розділу ІІ цього Положення. Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу ІІ Положення № 402, яка містить такі пункти.
3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_11 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_9 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
3.2. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
3.4. Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов?язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних. Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСО3 та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
3.5. До початку проведення медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_9 отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.
Зазначені документи, а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ІНФОРМАЦІЯ_9 до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.
3.6. Картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_9 до чергового огляду, а на офіцерів. прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.
3.8. Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
"Придатний до військової служби";
"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду"
"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку";
"Обмежено придатний до військової служби".
Постанова ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_9 про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_9 про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд. Придатний (або непридатний) до військової служби за військовою спеціальністю (вказати спеціальність).

3.11. У разі коли лікарям ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 , з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Якщо обстеження проводилось у закладі охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.

Згідно з пунктом 20.1. глави 20 розділу І Положення №402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК (пункт 20.1. глави 20 розділу ІІ Положення №402).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що наказ про поновлення на обліку осіб, які були виключені з військового обліку на підставі висновку військово-лікарської комісії начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 не видавався, а позивач 15.03.2016 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. II ст. 64-а, 52-в Розкладу хвороб Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, а до того ж свідоцтво про хворобу не складалося та до ВЛК регіону для затвердження не направлялося, оскільки законодавством, а саме Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, в редакції, яка була діючою станом на момент виникнення правовідносин, вказана процедура передбачена не була, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах у порядку ч.1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється судом саме при вирішенні справи по суті, висновки стосовно наявності або відсутності підстав для встановлення такого контролю зазначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду адміністративного позову.

Суд зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно проведення ОСОБА_1 медичного огляду військово-лікарською комісією протиправним.

Визнати протиправним та скасувати рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинити дії стосовно внесення до тимчасового посвідчення ОСОБА_1 запису про те, що запис про придатність до військової служби, зроблений 18.03.2022 року вважати недійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.