Справа № 200/3382/24
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року Справа№200/3382/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до відповідача - 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) та відповідача 3 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (; адреса: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) про визнання незаконними дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 01.11.2002 по 20.01.2012 у Донецькому металургійному заводі в якості формовщика ручної формовки літейного цеху та горнового доменної печі доменного цеху до пільгового стажу за Списком №1, не зарахування періодів роботи з 01.07.2014 по 31.07.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного, з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ Технологія вуглездобичи у якості забійника підземного, з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020 та з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ "Укргеосервіс у якості забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП "шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" у якості забійника підземного, до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно ПКМУ №202 від 31.03.1994, не зарахування періодів навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії професією «технік-технолог» та періоду проходження служби в Армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком№1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.11.2002 по 20.01.2012 у Донецькому металургійному заводі в якості формовщика ручної формовки літейного цеху та горнового доменної печі доменного цеху до пільгового стажу за Списком №1, періоди роботи з 01.07.2014 по 31.07.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного, з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ "Технологія вуглездобичи" у якості забійника підземного, з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020 та з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ "Укргеосервіс" у якості забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП "шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" у якості забійника підземного до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно ПКМУ №202 від 31.03.1994, період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії професією «технік-технолог» та період проходження служби в Армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком№1 та перерахувати пенсію з урахуванням цих періодів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.01.2022. В квітні 2024 року звернувся до відповідача з заявою щодо надання інформації про включення певних періодів роботи, навчання та проходження служби до пільгового стажу позивача. З отриманого на звернення листа позивач дізнався, що до пільгового стажу не враховано певний період роботи через відсутність пільгової довідки, що передбачено п. 20 Порядку 637 та наказів про атестацію, тощо. Період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 та період служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 враховано до страхового стажу. Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування зазначених періодів роботи, навчання та служби в Армії до пільгового стажу по Списку №1 ПКМУ №202 незаконними, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.06.2024 відкрито провадження у справі № 200/3382/24, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи, поновлено строк звернення до суду з даним позовом. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача з урахуванням кратності складає 26 років 05 місяців 21 день, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 складає 07 років 06 місяців 01 день. До пільгового стажу не зараховано періоди: з 01.11.2002 по 20.01.2012, оскільки відсутні пільгові довідки, передбачені Порядком 637 та накази про атестацію робочих місць; з 01.07.2014 по 31.07.2014, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016, з 19.01.2020 по 28.01.2020 через відсутність сплати внесків. Період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 та періоди проходження військової служби з 16.06.1999 по 30.01.2000 зараховані до страхового стажу позивача. До пільгового періоду роботи зараховано періоди: з 01.08.2014 по 31.08.2014; з 06.12.2016 по 30.06.2017; з 01.08.2017 по 18.01.2020. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. В ухвалі було запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 11.01.2022 отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону №1058.

Страховий стаж Позивача з урахуванням кратності складає 26 років 05 місяців 21 день, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 (роботи підземні, провідні професії) (20) складає 07 років 06 місяців 01 день ( додатковий стаж за Списком 1 05 років), додатковий стаж 18 років 22 дні. При призначенні пенсії до пільгового стажу за Списком №1, згідно наданих документів, зараховано періоди роботи з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного, з 06.12.2016 по 30.06.2017 у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного.

Період з 01.08.2017 по 18.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного до пільгового стажу роботи зараховано часткового з 01.08.2017 по 17.08.2018, а з 18.08.2018 по 18.01.2020 не зараховано до пільгового стажу, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-була відсутня позначка про сплату страхових внесків.

Період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 та періоди проходження військової служби з 16.06.1999 по 30.01.2000 зараховані до страхового стажу Позивача.

Період роботи з 01.07.2014 по 31.07.2014 в шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного та з 19.01.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки згідно довідок №8 від 25.01.2022 та № 4 від 25.01.2022 заявник знаходився у відпустці без збереження заробітної плати.

Періоди з 01.05.2016 по 31.05.2016 та з 01.08.2016 по 05.12.2016, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 була відсутня позначка про сплату страхових внесків.

Період роботи з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» зараховано до страхового стажу частково з 11.02.2020 по 31.12.2020, період з 01.01.2021 по 14.09.2021 не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 була відсутня позначка про сплату страхових внесків.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до п. 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 15.02.2022 для призначення пенсії позивача провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Вказує, що позивачем не підтверджено періоди роботи на посадах підземних та металургійних робіт, що не дає право на розрахунок стажу на інших умовах ніж це здійснено Головним управлінням.

Також вказує, що період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії за професією «технік-технолог» не зараховано до пільгового стажу, оскільки між закінченням навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією перевищується трьох місячний термін. Період проходження строкової військової служби з 16.06.1999 по 30.10.2000 не зараховано до пільгового стажу, оскільки після звільнення з військової служби ОСОБА_1 не працював на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що страховий стаж Позивача з урахуванням кратності складає 26 років 05 місяців 21 день, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 складає 07 років 06 місяців 01 день.

До пільгового стажу не зараховано періоди:

- з 01.11.2002 по 20.01.2012, оскільки відсутні пільгові довідки, передбачені Порядком № 637 та накази про атестацію робочих місць;

- з 01.07.2014 по 31.07.2014, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016, з 19.01.2020 по 28.01.2020 через відсутність сплати внесків;

Період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 та періоди проходження військової служби з 16.06.1999 по 30.01.2000 зараховані до страхового стажу Позивача.

До пільгового періоду роботи зараховано періоди: з 01.08.2014 по 31.08.2014; з 06.12.2016 по 30.06.2017; з 01.08.2017 по 18.01.2020.

Вважає, що дії Головного управління є правомірними та відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача є такими, які не підлягають до задоволення. Крім того, вважає, що при зверненні до суду з позовом позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, а тому позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

15.02.2022 позивач звернувся до управління пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 15.02.2022 для призначення пенсії провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

З надано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області витягу форми РС-право вбачається наступна інформація:

Позивачу призначено пенсію по інвалідності 11.01.2022.

До пільгового стажу із поміткою «Ст.14, П/П, підземні, сп.1» зараховано періоди з 06.02.2012 по 18.02.2013, з 20.02.2013 по 30.06.2014, з 01.08.2014 по 31.08.2014, з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020.

Інші спірні періоди, а саме: з 11.12.2000 по 25.10.2002, з 01.11.2002 по 20.01.2012, з 03.07.2014 по 31.07.2014, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016, з 19.01.2020 по 28.01.2020, з 11.02.2020 по 14.09.2021 зараховано тільки до страхового стажу позивача.

Крім того, період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії та період проходження служби в Армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 також зараховано тільки до страхового стажу роботи позивача.

08.04.2024 позивач звернувся із заявою ВЕБ-05001-Ф-С-24-063866 до Головного управління ПФУ в Донецькій області у якій вказав, що у квітні 2024 року позивач зареєстрував Ел. Кабінет на ВЕБ-порталі ПФУ та отримав доступ до інформації про свій стаж та встановив, що відповідно розпорядження про перерахунок пенсії від 28.02.2024 року за підрахунком ПФУ має 21 рік 5 місяців 21 день страхового стажу та 7 років 6 місяців 1 день пільгового стажу по провідним професіям. За розрахунком позивача відповідно даних трудовій книжці, у пільгових довідках та форми ок-5 вважає, що має 16 років 10 місяців 18 днів пільгового стажу по Списку№1 з них 7 років 7 місяці 28 днів стаж роботи за Списком №1-шахтарі за провідними професіями. Відповідно форми РС-право станом на 03.04.2024 управління не зарахувало до пільгового стажу періоди роботи: - з 01.11.2002 по 20.01.2012 у Донецькому металургійному заводі в якості горнового - не зараховано до пільгового стажу за Списком №1; - з 01.07.2014 по 31.07.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного - незараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №1-шахтарі, за провідними професіями; - з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного - не зараховано до пільго стажу за Списком№1 - шахтарі, за провідними професіями; з 01.05.20016 по 31.05.2016 та з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ "Технологія вуглездобичи" у якості забійника підземного - не зараховано до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі за провідними професіями; з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020 та з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ "Укргеосервіс" у якості забійника підземного не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями; з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП "шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" у якості забійника підземного не зараховано до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями. Також позивач запитав інформацію щодо зарахованого до пільгового стажу роботи періоди навчання та служби в армії.

У відповідь на запит позивача відповідач - Головне управління ПФУ в Донецькій області повідомило позивача листом від 07.06.2024 №11727-8982/Н-02/8-0500/24 про те, що 15.02.2022 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України позивачем надана заява про призначення пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), яка була відпрацьована Головними управліннями Пенсійного фонду України в Одеській та Черкаській областях за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961.

За результатами розгляду заяви позивача від 15.02.2022 з 11.01.2022 призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва з урахуванням страхового стажу, врахованого за період роботи з 13.07.1995 по 14.09.2021, який складає з урахуванням кратності 26 років 5 місяців 21 день, в тому числі: пільговий стаж роботи за списком №1 - 7 років 6 місяців 1 день, додаткові роки за список №1 - 5 років, додатковий стаж - 18 років 22 дні.

До пільгового стажу не враховано період робота з 11.12.2000 по 20.01.2012 через відсутність пільгової довідки, що передбачено п. 20 Порядку 637 та наказів про атестацію.

Період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 та період служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 враховано до страхового стажу позивача.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо не зарахування зазначених періодів роботи, навчання та служби в армії до його пільгового стажу по Списку №1 ПКМУ №202 незаконними, а також вважає, що у його з`явилось право для звернення до адміністративного суду з позовом про визнання дій незаконними та зобов`язання виконати дії.

До матеріалів також додано трудову книжку серії НОМЕР_3 позивача з якої вбачається наступне:

(запис 3-4) навчався з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії професією «технік-технолог» (що також підтверджується дублікатом диплому серії АР №029073);

(запис 5) період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000;

(запис 6-7) з 11.12.2000 по 25.10.2002 прийнятий у ливарний цех формувальником ручного формування 4 розряду ВАТ «ДМЗ»;

(запис 8-9) з 01.11.2002 по 20.01.2012 прийнятий у Донецькому металургійному заводі в якості формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду;

(запис 13-19) з 06.02.2012 по 31.08.2014 працював у шахті Ново-Дзержинська ТзДВ «Орендне підприємство» у якості гірника підземного, забійника підземного;

(запис 22-23) з 18.12.2014 по 05.12.2016 працював у ТОВ "Технологія вуглездобичи" у якості забійника підземного;

(запис 24-25) з 06.12.2016 по 28.01.2020 працював у ТОВ "Укргеосервіс" у якості забійника підземного;

(запис 26-27) з 11.02.2020 по 14.09.2021 працював у ВП "шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" у якості забійника підземного.

Крім того, надано довідку ТОВ «Укргеосервіс» №4 від 25.01.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день у період з 06.12.2016 по 28.01.2020 (3 роки 01 місяць 22 дні) забійником на виробництві гірничі роботи з видобутку вугілля, що передбачено списком №1.

Довідку ДП «Торецьквугілля» №05-71/294 від 10.02.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день у період з 11.02.2020 по 14.02.2020 навчався у навчальному пункті, що передбачено списком №1, з 15.02.2020 по 14.09.2021 забійником на відбійних молотках підземний, що передбачено списком №1. Виконував роботи в гірничому виробництві з повним робочим днем під землею.

Довідку ТзДВ «Орендне підприємство» Шахти ім. Святої Матрони Московської №8 від 25.01.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день з 06.02.2012 по 31.08.2014 та був зайнятий повний робочий день на підземний роботі, що передбачено списком №1. Крім іншого зазначено, що позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати 19.02.2013 (1 день) та з 03.07.2014 по 31.07.2014 року (29 днів).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем в трудовій книжці позивача містяться записи про періоди роботи на посадах, які дають право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Тобто, трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки пільговий стаж роботи підтверджений належно оформленим записами у трудовій книжці, суд вважає неправомірною відмову відповідача в зарахуванні вищенаведених періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Стосовно зазначених підстав відповідачем Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області неврахування роботи позивача з 01.08.2017 по 18.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного; з 01.05.2016 по 31.05.2016 та з 01.08.2016 по 05.12.2016; з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» відсутність позначка про сплату страхових внесків, суд зазначає.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 18 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Згідно з положеннями частини 1 статті 1 Закону № 2464, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (пункт 3).

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10).

Основне місце роботи - місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, та визначене ним як основне згідно з поданою заявою (до відкликання) та відомостями, що обліковуються в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру на її підставі (пункт 12).

У пункті 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), утворені відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску (пункт 1 частини 1 статті 6 Закону № 2464).

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачою зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Відповідно до статті 3 Закону № 2464, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються, зокрема, за принципом відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 статті 26 Закону № 2464 передбачено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника (платника єдиного внеску), а не на застраховану особу.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником (платником єдиного внеску) свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості страхувальника по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.

Вказаний висновок узгоджується з висновками, викладеними в Постановах Верховного Суду у справах: від 02 серпня 2022 року №560/4616/20; від 27 березня 2018 року №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року; № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року №199/1852/15-а; від 27 лютого 2019 року № 638/5795/17; від 31 жовтня 2019 року №683/1814/16-а; від 23 березня 2020 року № 535/1031/16-а та від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а.

Як свідчать матеріали справи, позивач у період часу з 06.02.2012 по 31.08.2014 працював у шахті Ново-Дзержинська ТзДВ «Орендне підприємство» у якості гірника підземного, забійника підземного; з 18.12.2014 по 05.12.2016 працював у ТОВ "Технологія вуглездобичи" у якості забійника підземного; з 06.12.2016 по 28.01.2020 працював у ТОВ "Укргеосервіс" у якості забійника підземного;з 11.02.2020 по 14.09.2021 працював у ВП "шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" у якості забійника підземного, що вже було встановлено судом відповідно до наявної трудової книжки позивача.

А тому зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за не нарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по нарахуванню та сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві у спірний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.07.2014 по 31.07.2014, суд зазначає наступне.

Судом встановлено на підставі довідки ТзДВ «Орендне підприємство» Шахти ім. Святої Матрони Московської №8 від 25.01.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що позивач працював повний робочий день з 06.02.2012 по 31.08.2014 та був зайнятий повний робочий день на підземний роботі, що передбачено списком №1. Крім іншого зазначено, що позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати 19.02.2013 (1 день) та з 03.07.2014 по 31.07.2014 року (29 днів).

Загальна кількість перебування у відпустці без збереження заробітної плати у 2014 році становить 29 днів.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.

Висновок з цього питання, викладений Верховним Судом в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/19-а.

Однак, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області жодним чином не з`ясував чи пов`язані зазначені періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю чи зазначені періоди не перевищують одного місяця в календарному році.

Щодо неврахування до пільгового стажу періодів роботи з 11.12.2000 по 20.01.2021, суд вказує наступне.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.

Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів а, б статті 13 та статті 100 Закону №1788-XII.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція №58) у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як підтверджується наданими суду доказами, а саме записами трудової книжки працював на таких посадах:

з 11.12.2000 по 25.10.2002 прийнятий у ливарний цех формувальником ручного формування 4 розряду ВАТ «ДМЗ»;

з 01.11.2002 по 20.01.2012 прийнятий у Донецькому металургійному заводі в якості формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду

Суд зауважує, що необхідність подання уточнюючої довідки відповідно до пункту 10 Порядку №383 передбачена лише у разі якщо відсутні записи у трудовій книжці про займану посаду і період виконуваної роботи, а також неподання виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Верховний Суд у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі №688/4170/16-а дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Записи трудової книжки позивача містять достатні відомості про роботу (професії), які віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016.

Отже, оскільки записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт роботи формувальником ручного формування та заливальником металу, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується наявністю цих посад у Списку №1, то такі обставини спростовують доводи відповідачів про необхідність надання уточнюючих довідок.

Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (чинним на період роботи позивача) розділом XI Металообробка у ливарному виробництві передбачена професія робітників, зокрема:

-11.1а - заливальники металу,

-11.1а - формувальники ручного формування, які беруть участь у литті.

Отже, позивач працював за професіями, які передбачені Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 11.12.2000 по 25.10.2002 та з 01.11.2022 по 20.01.2012.

Робота в обох випадках підтверджена належними і достатніми записами трудової книжки, у яких міститься:

- періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;

- професія або посада;

- характер виконуваної роботи.

Підставою для неврахування вище вказаного стажу при призначенні пільгової пенсії вказано відсутність уточнюючих довідок, передбачених пунктом 20 Постанови №637.

Надаючи оцінку таким підставам оскаржуваного рішення, суд зазначає, що необхідність подання уточнюючої довідки відповідно до пункту 10 Порядку №383 передбачена лише у разі якщо відсутні записи у трудовій книжці про займану посаду і період виконуваної роботи, а також неподання виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Записи трудової книжки позивача містять достатні відомості про роботу (професії), які віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Оскільки записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт роботи формувальником ручного формування та заливальником металу, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується наявністю цих посад у Списку №1, то такі обставини спростовують доводи відповідачів про необхідність надання уточнюючих довідок.

Саме до таких висновків прийшов Верховний Суд за подібних правовідносин у постанові від 20.01.2022 у справі №591/7003/16-а, вказуючи, що посилання відповідачів на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок є безпідставними, оскільки спірний трудовий стаж позивача повний робочий день за професією, яка відносяться до Списку № 1, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення законодавства, суд висновує, що пільговий стаж роботи з 11.12.2000 по 25.10.2002 та з 01.11.2022 по 20.01.2012 підтверджений належними і допустимими доказами, достатніми для зарахування періодів до пільгового стажу.

Стосовно питання зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання останнього у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії, за спеціальністю Ливарне виробництво чорних і кольорових металів, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач проходив навчання у технікумі за спеціальністю «Ливарне виробництво чорних і кольорових металів», під час якого він здобув кваліфікацію гірничий технік-технолога у період 01.09.1995 року по 15.06.1999 року, з 16.09.1999 по 30.10.2000 проходив службу в армії.

Згідно з ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Згідно записів трудової книжки, позивач закінчив технікум 15.06.1999, після чого проходив військову службу з 16.06.1999 по 30.10.2000, а після чого був зарахований за набутою спеціальністю 11.12.2000 (прийнятий у ливарний цех формувальником ручного формування 4 розряду ВАТ «ДМЗ»), тобто у термін, що не перевищує трьох місяців, враховуючи норми Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання останнього у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії.

Згідно із абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.

Таким чином, період проходження позивачем військової служби підлягає зарахуванню саме до пільгового стажу.

Також суд зазначає, що період роботи позивача за професією «забійник на відбійних молотках» відноситься до робіт і професій зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, копію витягу з якого позивачем надано до суду, останній у спірні періоди виконував роботи, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код ЗПЗ014А2).

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 р. № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно зазначеного довідника код підстави ЗПЗ014А2 - це працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

Крім того, позивачем була надана довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до якої позивач виконував роботи в гірничому виробництві з повним робочим днем під землею за професією «відбійник на відбійних молотках підземний», що передбачено Списком 1, розд. 1, підрозд. 1, код КП 33839013 згідно з постановою КМУ №461 від 24.06.2016 року.

Окрім того, розділом І Постанови № 202 законодавцем встановлений, зокрема, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, а саме: I) підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

В той же час Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включає Розділ І «Гірничі роботи», п.п.1.1а - усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява позивача про призначення пенсії від 15.02.2022 надійшла до відповідача 2.

Отже, заяву позивача від 15.02.2022 було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача під час розгляду заяви від 15.02.2022 про призначення пенсії.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періоди роботи під час розгляду його заяви від 15.02.2022 про призначення пенсії; Зобов`язати відповідача 2 здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з 11.01.2022 на підставі заяви позивача про призначення пенсії по інвалідності із врахуванням періодів роботи позивача: - з 11.12.2000 по 25.10.2002 у ливарному цеху на посаді формувальника ручного формування 4 розряду у ВАТ «Донецький металургійний завод» та з 01.11.2002 по 20.01.2012 на посаді формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду у ЗАО «Донецьксталь» металургійний завод» до пільгового стажу за Списком №1; - з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ "Технологія вуглездобичі" на посаді забійника підземного, з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ "Укргеосервіс" на посаді забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП "шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" на посаді забійника підземного до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно ПКМУ №202 від 31.03.1994; зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи за Списком №1 у відпустках без збереження заробітної плати: 2014 рік, оскільки відпустка менше аніж місяць (з 03.07.2014 по 31.07.2014); період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії та період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком №1, - з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В інший частині позовних вимог суд відмовляє позивачу, оскільки періоди роботи з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного, з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020 у ТОВ "Укргеосервіс" у якості забійника підземного вже зараховано провідного пільгового стажу роботи за Списком№1, відповідно до наданого витягу форми РС-право.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС).

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду ,або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.05.2024 при цьому до суду із позовом звернувся 29.05.2024, тобто у шестимісячний строк з дня коли дізнався про порушення своїх прав. З огляду на вказане, строк звернення до суду із позовом в адміністративній справі непропущено.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів.

У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Системний аналіз зазначеного вище законодавства дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо, зокрема, спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією, позивач за подання адміністративного позову сплатив 1211,20 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до відповідача - 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83; ) та відповідача 3 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (; адреса: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) про визнання незаконними дій, - частково задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи під час розгляду його заяви від 15.02.2022 про призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з 11.01.2022 на підставі його заяви від 15.02.2022 про призначення пенсії по інвалідності із врахуванням періодів роботи:

- з 11.12.2000 по 25.10.2002 у ливарному цеху на посаді формувальника ручного формування 4 розряду у ВАТ «Донецький металургійний завод» та з 01.11.2002 по 20.01.2012 на посаді формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду у ЗАО «Донецьксталь» металургійний завод» до пільгового стажу за Списком №1;

- з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ "Технологія вуглездобичі" на посаді забійника підземного, з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ "Укргеосервіс" на посаді забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП "шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" на посаді забійника підземного до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно Постанови КМУ №202 від 31.03.1994;

- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за Списком №1 у відпустках без збереження заробітної плати: 2014 рік, оскільки відпустка менше аніж місяць (з 03.07.2014 по 31.07.2014);

- період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської Державної машинобудівельної академії та період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком №1, - з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь ОСОБА_1 .

Повне судове рішення складено 24.09.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька