Справа № 420/6190/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6190/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Замостенчук А.О.,

від позивача ОСОБА_1 за паспортом,

від відповідача Сорока Є.В. за довіреністю,

від третьої особи Залюбовський Л.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головнокомандувача Збройних Сил України (, місцезнаходження: 03168, м. Київ, проспект Повітрянофлотський, 6), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Командування Військово-Морських сил Збройних Сил України (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, пров. Штабний, 1) про визнання протиправним та скасування п. 2 параграфу 2 наказу від 04 березня 2021 року №74,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 квітня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України Хомчак Руслана Борисовича, в який позивач просила:

Визнати протиправним та скасувати пункту 2 параграфу 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 березня 2021 року №74 про призначення капітана 1 рангу ОСОБА_1 начальником відділу сил підтримки управління сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуваним наказом позивачку призначено на нижчу посаду, нехтуючи правом бути призначеною на вищу посаду у порядку просування по службі або на рівнозначну посаду або звільнити з військової служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на службі відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою збереження позивачці вищого посадового окладу для пенсійного забезпечення.

Позивач звертає увагу, що порушений порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби та умови абз. 2 другого пункту 2 контракту про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, яким Міністерство оборони України зобов`язується призначити позивачку на військові посади відповідно до отриманої освіти та військово-облікової спеціальності, присвоєння військових звань, просування по службі з урахуванням ділових і моральних якостей.

Позивач зазначила, що посадовий оклад на новій посаді є нижчий, ніж на попередній та відрізняється коло функціональних обов`язків та ступінь підпорядкованості за посадою, яку обіймала позивачка.

Також позивач звертає увагу, що оскаржуваний наказ був винесений відповідачем саме на час перебування позивачки у розпорядженні відповідача, та у оскаржуваному наказі не зазначено підстав призначення на нижчу посаду, і не враховано, що позивач вже два строки поспіль перебувала на посаду помічника.

З вимог абз. 5 п. 256 Положення слідує, що подання Командувача Військово-Морських Сил ЗСУ від 18.02.2021 року може бути внесено до закінчення строків проведення організаційно-штатних заходів, а не через півтора року після їх завершення.

Позивач звертає увагу, що відповідно до п. 4.1. розділу ІУ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року № 170, військовослужбовці ЗСУ призначаються на військові посади, передбачені штатами військових частин та призначення здійснюється за результатами оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі, Плану переміщення по службі з числа військовослужбовців, подань, службових документів та клопотань. Але стосовно позивачки вимоги п. 4.1. розділу УІ вказаної Інструкції не були дотримані.

Також позивач вважає, що були відсутні підстави для подання щодо призначення її на нижчу посаду, оскільки у резерві кандидатів для просування по службі та у плані переміщень військовослужбовців на нижчу посаду позивачка не перебувала.

До суду 25 травня 2024 року від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

На підготовчому засіданні від 18.06.2021 року представник відповідача відкликав вказане клопотання та просив його не розглядати, тому ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 18.06.2021 року в порядку ст. 167 КА України повернуто клопотання без розгляду.

До суду 15 червня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05 листопада 2020 № Д- 322/1/9дск введено в дію новий штат ІНФОРМАЦІЯ_1 №01/119-51, яким посада помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України), яку займала позивач, з 05.02.2020 не передбачена. 05.12.2019 року позивачу було вручено Попередження про скорочення посади. З 05.02.2020 посаду помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України), на якій перебувала позивач скорочено.

Ураховуючи вимоги абзацу 21 пункту 116 Положення № 1153/2008, з 05.02.2020 капітан 1 рангу ОСОБА_1 вважалась такою, що перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 . 30.12.2020, на підставі підпункту 1 пункту 116 Положення № 1153/2008, Головнокомандувачем Збройних Сил України видано наказ (по особовому складу) № 466 від 30.12.2020, відповідно до якого капітана 1 рангу ОСОБА_1 зараховано в розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України, у зв`язку з тим, що її посаду скорочено.

В подальшому, п. 2 параграфу 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 березня 2021 року №74 капітана 1 рангу ОСОБА_1 , яка на момент видання наказу, перебувала в його розпорядженні та не займала жодну з посад в Збройних Силах України, призначено на посаду Начальника відділу сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, ВОС - 0701002, штатно- посадова категорія «капітан 1 рангу», тарифний розряд 40, та на виконання наказу від 04 березня 2021 року №74, військовою частиною НОМЕР_2 видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 10.03.2021 №46, про прийняття ОСОБА_1 посади, на яку її призначено.

Щодо доводів позивача, представник відповідача зазначає, що вони є безпідставними, оскільки відповідачем було враховано Положення про проходження військової служби в Збройних Силах України та Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджену наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року № 170.

Представник відповідача зазначив, що посада помічника командувача Військово- Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) була єдиною посадою в Збройних Силах з відповідним функціоналом, та у разі проведення організаційних заходів військовослужбовця може бути призначено як на рівнозначну так і на нищу посаду, що спростовує твердження позивача, що її нібито було призначено з порушенням вимог пункту 82 Положення № 1153/2008.

Разом з цим, представник відповідача звертає увагу суду, що спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем взагалі не регулюються пунктом 82 Положення 1153/2008, оскільки на момент оскаржуваного наказу, а саме станом на 04 березня 2021 року позивач не перебувала на жодній з посад в Збройних Силах України, оскільки перебувала у розпорядженні.

Тому призначення на нову посаду відбулось на підставі п. 117 Положення № 1153/2008.

Щодо доводів позивача про закінчення граничних термінів перебування на посаді представник відповідача зазначає, що Міністром оборони України прийнято рішення щодо продовження строку перебування на посаді було продовжено з 31.12.2018 року до 31.12.2020, що засвідчено в наказі (по особовому складу) від 22.01.2019 року №35.

Ураховуючи зазначене, на думку представника відповідача, твердження позивача про її неправомірне перебування на посаді з 31.03.2009 по 05.02.2020 є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, на думку представника відповідача, неправомірне, на думку позивача, перебування її на посаді позивачем жодного разу не оскаржувалось та не має жодного відношення до предмету спору.

Також, на думку представника відповідача, скасування п. 2 параграфу 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 березня 2021 року №74 не є правильним способом захисту прав, оскільки скасування зазначеного наказу не призведе до відновлення порушених прав, оскільки не буде визначене її правове становище та не призведе до відновлення, ніби то, порушених прав.

Ухвалою суду від 18 червня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 02.08.2021 року, керуючись приписами ст. 48 КАС України, за згодою позивача замінено відповідача на Головнокомандувача Збройних Сил України, розгляд справи розпочато спочатку.

Також ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 02.08.2021 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, пров. Штабний, 1).

Ухвалою від 27 серпня 2021 року клопотання сторін про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення, - задоволено. Зупинено провадження у справі для надання часу для примирення сторін тривалістю один місяць.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 28.09.2021 року поновлено провадження у справі зі стадії, на який зупинено, у зв`язку з недосягненням примирення сторін.

До суду 28 жовтня 2021 року від третьої особи надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник третьої особи просить відмовити у задоволенні позовних вимог, підтримавши повністю позицію відповідача.

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року зупинено провадження у справі до поліпшення протиепідемічної ситуації м. Одесі та призначено наступне підготовче засідання на 23 грудня 2021 року.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 23.12.2021 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій було зупинено.

До суду 23 грудня 2021 року від позивача надійшли додаткові пояснення щодо відсутності повноважень відповідача призначати військовослужбовців на посаду в установленому порядку.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року клопотання позивача про зупинення провадження у справи, - задоволено. Зупинено провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у справі № 420/23351/21, яка розглядається Одеським окружним адміністративним судом.

Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення провадження у справі, - відмовлено. Клопотання позивача про продовження зупинення провадження у справі, - задоволено. Продовжено зупинення провадження у справі, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 420/23351/21 касаційної інстанції.

Ухвалою суду від 14.03.2024 року, що занесено до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника відповідача про поновлення провадження у справі та поновлено провадження у справі зі стадії, на який було зупинено.

Ухвалою суду від 14 березня 2024 року клопотання позивача про витребування доказів, - задоволено. Витребувано від Міністерства оборони України належним чином засвідчену копію витягу з Резерву кандидатів для просування по службі осіб офіцерського складу Збройних Сил України станом на 2020 рік, станом на 2021 рік, зокрема станом на 02 листопада 2021 року, затверджений Міністром оборони України стосовно ОСОБА_1 та зобов`язано надати до суду протягом 5-ти днів з моменту отримання копії ухвали.

До суду 18 квітня 2024 року на виконання ухвали суду від 14.03.2024 року від Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України надійшов лист від 01.04.2024 року № 220/16/1075, яким повідомлено, що у Резерві для просування по службі на 2021 рік прізвище ОСОБА_1 відсутнє та надіслано витяг із Резерву для просування по службі осіб офіцерського складу ЗСУ на 2020 рік стосовно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 30.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18 вересня 2024 року.

На судовому засіданні, яке відбувалось 18.09.2024 року, позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача на судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи на судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, підтримав позицію відповідача та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до довідки про проходження служби (трудову діяльність), виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.08.2021 року № 154/113/2270 капітан 1 рангу ОСОБА_1 , проходить військову службу в Збройних Силах України з 21.07.1995 року (а.с. 248-249, т.1).

В 2000 році ОСОБА_2 закінчила Севастопольський Військово-Морський інститут ім. П.С.Нахімова за спеціальністю Радіоелектронні комплекси, системи та засоби озброєння і військової техніки» та здобула кваліфікацію інженера з радіоелектроніки, офіцера військового управління тактичного рівня, що підтверджено дипломом (а.с. 252, т.1).

У 2013 році ОСОБА_1 закінчила Національний університет оборони України імені Івана Черняховського та здобула освіту за спеціальністю «Бойове застосування та управління діями частинами ВМС», що підтверджено листом від 15.05.2020 року № 182/1755 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 253,т.1).

Суд встановив, що позивач проходить військову службу за контрактом та відповідно до витягу із наказу командування ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 15.06.2015 року № 109 капітану 2 рангу ОСОБА_1 продовжено дію контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та на строк, необхідний для прийняття рішення щодо укладення нового контракту, з 25 червня 2015 року (а.с. 52,т 2).

Відповідно до довідки про проходження служби (трудову діяльність), виданої Кадровим центром Військово-Морських Сил України від 30.08.2021 року № 154/113/2270 суд встановив, що капітан 1 рангу ОСОБА_1 перебувала на посаді помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) з 31.03.2009 року по 30.12.2020 року (а.с. 248-249, т.1).

Відповідно до витягу із наказу Міністра оборони України від 22 січня 2019 року № 35 (по особовому складу) капітану 1 рангу ОСОБА_1 , помічнику командувача Військово-Морських Сил України продовжено строк перебування на посаді помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України на два роки, з 31.12.2018 року до 31.12.2020 року (а.с.55,т.1).

Судом досліджено функціональні обов`язки помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) (а.с. 12-15, т.2).

Згідно з листа від 11.06.2021 року № 154/113/1/1597 Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, адресованому суду (а.с. 54,т.1), суд встановив, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05 листопада 2020 № Д- 322/1/9дск, Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України переведено на інший штат, який введено в дію з 05.02.2020.

У новому штаті Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України посади помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) з 05.02.2020 не передбачена. Та можливості призначити позивача на рівнозначну посаду за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням її досвіду служби в межах Військово-Морських Сил Збройних Сил України станом на 05 лютого 2020 року не було.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що 05.12.2019 року позивачу було вручено Попередження про скорочення посади.

З 05.02.2020 посаду помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України), на якій перебувала позивач, скорочено.

Суд встановив, що листом від 17 вересня 2020 року № 321/5713 Управління персоналу Генерального штабу Міністерства оборони України направило на адресу позивача перелік станом на 17.09.2020 року вакантних військових посад зі штатно-посадовою категорією «полковник» («капітан 1 рангу») (а.с. 211-212, т.1).

Відповідно до витягу із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.12.2020 року № 466 суд встановив, що відповідно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України капітана 1 рангу ОСОБА_1 , помічника командувача ІНФОРМАЦІЯ_4 (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) Командування Військово-Морських Сил України, зараховано в розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України, та наказано утримувати у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, на всіх видах забезпечення. (а.с. 53,т.1).

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі подання від 23.02.2021 року № 321/кц/553, підписане командувачем Військово-Морських Сил України (а.с.14-17,т.1), відповідно до витягу із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 березня 2021 року №74 пунктом 2 параграфу 2 цього наказу Головнокомандувача Збройних Сил України відповідно до п. 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України капітана 1 рангу ОСОБА_1 , яка перебуває у розрядженні Головнокомандувача Збройних Сил України, колишнього помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) Командування Військово-Морських Сил України, призначено на посаду Начальника відділу сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, ВОС - 0701002, штатно- посадова категорія «капітан 1 рангу» (а.с. 13, т.1).

Відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Командування Військово-Морських Сил України Збройних Сил України від 07.02.2022 року № 154/181/1-101 суд встановив, що посадовий оклад за посадою помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) складав 7890 грн відповідно до 44 тарифного розряду. Посадовий оклад за посадою начальника відділу сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України складає 7330 грн, відповідно до 40 тарифного розряду (а.с. 16, т.2).

Суд встановив, що на виконання наказу від 04 березня 2021 року №74, військовою частиною НОМЕР_2 видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 10.03.2021 №46, про прийняття ОСОБА_1 посади, на яку її призначено, яким встановлено капітану 1 рангу ОСОБА_1 з 10 березня 2021 року три доби для здавання справ та посади помічника командира військової частини НОМЕР_2 (з питань функціонування ЧФ РФ та його перебування на території України) та одну добу для прийняття посади начальника відділу сил підтримки управління сил підтримки військової частини НОМЕР_2 (а.с. 34,т.1).

На судовому засіданні позивач стверджувала, що посада помічника командира військової частини НОМЕР_2 (з питань функціонування ЧФ РФ та його перебування на території України) досі нею не здана, і не прийнята посада начальника відділу сил підтримки управління сил підтримки військової частини НОМЕР_2 . Факт неприйняття позивачем нової посади не заперечується третьою особою.

Суд встановив, що позивач перебувала у Резерві кандидатів для просування по службі офіцерського складу Збройних Сил України на 2020 рік номенклатури призначення Міністра оборони України на типову посаду заступника начальника управління, що підтверджено витягом із Резерву (а.с. 86,т.1, а.с. 91, т.2).

Також у листі від 03.11.2021 року № 226/4847 Департамент кадрової політики Міністерства оборони України повідомив позивачку про те, що станом на 02.11.2021 року із Резерву для просування по службі осіб офіцерського складу ЗСУ позивач не виключалась (а.с. 205,т.1).

Відповідно до затвердженого Плану переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України на 2020 рік, затвердженого Головнокомандувачем ЗСУ 31.01.2020, у перелік посад, які підлягають комплектуванню, була включена посада начальника відділу сил підтримки управління сил підтримки Командування Військово-Морських Сил України ЗСУ, що підтверджено листом Міністерства оборони України від 04.06.2021 року (а.с. 84,т.1) та витягом з плану переміщення (а.с. 85,т.1).

Судом досліджено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року у справі № 420/9349/20 (а.с. 98-103,т.1), яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 року (а.с. 104-107,т.1), та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі № 420/23351/21 (а.с. 98-103, т.2) та постанова Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі № 420/23351/21 (а.с. 104-111,т. 2).

Також судом досліджено копія наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.12.2020 № 425, витяг зі збірника паспортів військових посад, службовий лист ТВО начальника управління персоналу штабу КВМС ЗСУ , алгоритм управління кар`єрою (а.с.158- 163,т.1).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частин 1, 4, 14 ст.2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008).

Відповідно до п.12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Змістом спірних правовідносин є правомірність призначення позивача на нижчу посаду на час її перебування у розпорядженні.

Позивач вважає, що вона мала право на її призначення на вищу посаду, оскільки вона перебувала в резерві для просування по службі, та перебувала на попередній посаді три строку поспіль.

У свою чергу відповідач вважає, що пониження посади позивача не відбулось, оскільки вона перебувала у розпорядженні, тобто не була на жодній із посад, а резерв на 2020 рік вичерпав свою дію, у 2021 році позивач не була у резерві для просування по службі.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування норм права таким чином.

Так, перебування військовослужбовців у розпорядженні відповідних командирів регулюється пунктами 116,117 Положення № 1153/2008.

Відповідно до пп. 1 п. 116 Положення № 1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Сторони не заперечують, що відповідно до витягу із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.12.2020 року № 466 суд встановив, що відповідно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України капітана 1 рангу ОСОБА_1 , помічника командувача ІНФОРМАЦІЯ_4 (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) Командування Військово-Морських Сил України, зараховано в розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України, та наказаго утримувати у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, на всіх видах забезпечення. (а.с. 53,т.1).

У свою чергу суд враховує, що приписи п. 118 Положення № 1153/2008, відповідно до якого під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до служби персоналу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання.

У разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони:

призначаються на нижчі посади (не більш як на один ступінь чи за їх згодою більше ніж на один ступінь);

зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення.

Таким чином, здійснивши аналіз наведених норм права: пунктів 116, 118 Положення, суд доходить висновку, що лише в ході проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, військовослужбовець може бути призначено на нижчу посаду, що кореспондується із пп. 3 п. 82 Положення.

У разі не вирішення питання щодо подальшого службового використання вивільнених військовослужбовців (тобто працевлаштування особи) в ході проведення організаційно-штатних заходів, військовослужбовець зараховується до розпорядження.

Питання призначення військовослужбовців на посади врегульоване пунктом 82 Положення № 1153/2008, відповідно до якого призначення військовослужбовців на посади здійснюється, зокрема: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади; 3) на нижчі посади.

Відповідно до приписів п. 82 Положення № 1153/2008 військовослужбовець може бути призначено на нижчу посаду лише у випадках, перелічених у пп. 3 п. 82 Положення, до них відносяться:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;

за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Суд зазначає, що пп. 3 п. 82 Положення окремо не передбачено призначення на нижчі посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні, тому робиться висновок, що військовослужбовець, який перебуває у розпорядженні має право на призначення як на вищу посаду так і на рівнозначну посаду, тобто на загальних підставах.

Суд встановив, що перебуваючи у розпорядженні пунктом 2 параграфу 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 березня 2021 року №74 відповідно до п. 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України капітана 1 рангу ОСОБА_1 , яка перебуває у розрядженні Головнокомандувача Збройних Сил України, колишнього помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) Командування Військово-Морських Сил України, призначено на посаду Начальника відділу сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, ВОС - 0701002, штатно- посадова категорія «капітан 1 рангу» (а.с. 13, т.1).

Відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Командування Військово-Морських Сил України Збройних Сил України від 07.02.2022 року № 154/181/1-101 суд встановив, що посадовий оклад за посадою помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України) складав 7890 грн відповідно до 44 тарифного розряду. Посадовий оклад за посадою начальника відділу сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України складає 7330 грн, відповідно до 40 тарифного розряду (а.с. 16, т.2).

Тобто, посада начальника відділу сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України є нижчою від посади помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського флоту Російської Федерації та його перебування на території України), що випливає із розмірів посадового окладу за вказаними посадами.

При цьому не враховано, що у 2020 році позивач перебувала в Резерві кандидатів для просування по службі офіцерського складу Збройних Сил України на 2020 рік номенклатури призначення Міністра оборони України на типову посаду заступника начальника управління, що підтверджено витягом із Резерву (а.с. 86,т.1, а.с. 91, т.2).

Також у листі від 03.11.2021 року № 226/4847 Департамент кадрової політики Міністерства оборони України повідомив позивачку про те, що станом на 02.11.2021 року із Резерву для просування по службі осіб офіцерського складу ЗСУ позивач не виключалась (а.с. 205,т.1).

Посилання відповідача на те, що Резерв для просування по службі ухвалюється на відповідний рік та вже не діє наступного року, є помилковими, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 4.6. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року № 170 (далі, - Інструкція № 170) у службах персоналу вищих рівнів опрацьовуються Списки військовослужбовців до переміщення, Списки кандидатів для просування по службі, що надійшли з органів військового управління і підпорядкованих військових частин, та копії Оцінних карток військовослужбовців (додаток 15) та Скорочених оцінних карток військовослужбовців (додаток 13) (далі - оцінних карток та скорочених оцінних карток відповідно), які займають посади відповідної номенклатури посад. За результатами опрацювання в службах персоналу за номенклатурою посад формуються: проєкт Плану переміщення на посади; проєкт Резерву для просування по службі; контрольний список військовослужбовців, які оцінені до призначення на нижчі посади.

Згідно з п.4.7. Інструкції № 170, Резерв для просування по службі формується для управління службовою кар`єрою та професійного розвитку військовослужбовців, створення підготовленого кадрового потенціалу для комплектування військових посад у порядку просування військовослужбовців по службі за рейтинговим принципом.

До Резерву для просування по службі включаються військовослужбовці, які за результатами діяльності оцінені загальними оцінками «відмінно» і «добре» та відповідають вимогам до кандидатів на посади, визначені паспортами військових посад або навчаються у військових навчальних закладах для здобуття необхідного рівня військової освіти (підготовки).

До Резерву для просування по службі також мають включатися особи сержантського і старшинського складу, які плануються до призначення на посади молодшого офіцерського складу, а також особи рядового складу, які плануються до призначення на посади сержантського і старшинського складу.

Резерв для просування по службі формується, зокрема у: кадровому центрі Збройних Сил України - на посади старшого офіцерського складу зі штатною категорією до полковника включно у Збройних Силах України крім посад, призначення на які здійснює Міністр оборони України, та на посади молодшого офіцерського складу, що не входять до складу видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 4.8. Інструкції № 170 проєкт Резерву для просування по службі подається для затвердження посадовій особі, яка має право призначення військовослужбовців.

Резерв для просування по службі затверджується у:

з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах і організаціях - до 30 грудня;

органах військового управління видів Збройних Сил України - до 10 лютого;

командуваннях видів, окремих родів військ (сил) та в органах військового управління Збройних Сил України, військових частинах НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - до 20 лютого;

Генеральному штабі Збройних Сил України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту - до 20 лютого;

Міністерстві оборони України - до 30 березня.

У подальшому, протягом року, Резерв для просування по службі може уточнюватися шляхом внесення відповідних змін за клопотаннями командирів (начальників) з наданням підтверджуючих документів, у разі наявності у військовослужбовця позитивної оцінки за результатами службової діяльності та набуття відповідності вимогам до кандидатів на посади, визначені паспортами військових посад.

Відповідно до п. 4.9. Інструкції № 170 підлягають виключенню з Резерву для просування по службі військовослужбовці:

яким згідно з доповіддю відповідних командирів (начальників), за вироком суду призначено покарання, не пов`язане з позбавленням або обмеженням волі, арешт, тримання в дисциплінарному батальйоні, або яких звільнено від відбування покарання з випробуванням,- на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили;

яких згідно з доповіддю відповідних командирів (начальників), притягнуто до відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень або адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією,- на підставі судового рішення, що набрало законної сили;

на яких накладено одне із дисциплінарних стягнень - попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді або пониження у військовому званні на один ступінь,- на підставі відповідного наказу про накладення дисциплінарного стягнення;

які за результатами щорічного оцінювання оцінені із загальною оцінкою «задовільно» і нижче,- на підставі оцінної картки чергового щорічного оцінювання.

У разі скасування рішення суду чи наказу про накладення відповідного дисциплінарного стягнення військовослужбовці, які були виключені з Резерву для просування по службі, зараховуються до нього за клопотаннями відповідних командирів (начальників).

Не підлягають виключенню з Резерву для просування по службі, зокрема: військовослужбовці, які не були оцінені в поточному році за підставами, визначеними пунктом 7.4 розділу VII цієї Інструкції.

Згідно з п. 7.4. цієї Інструкції, комплексне (щорічне під час особливого періоду) оцінювання військовослужбовців не проводиться у випадках, зокрема: перебування у розпорядженні посадових осіб, які мають право призначення на посади.

Таким чином, сукупний аналіз положень Інструкції № 170 доводить, що незважаючи на те, що Резерви по просуванню по службі готуються щороку, військовослужбовець, який вже перебуває у такому Резерві залишається в ньому і може бути виключений лише у чітко передбачених Інструкцією випадків.

При цьому Інструкцією чітко передбачено, що не підлягають виключенню з Резерву для просування по службі військовослужбовця, які перебувають у розпорядженні посадових осіб, які мають право призначення на посади.

Таким чином, суд доходить висновку, що на дату прийняття оскаржуваного наказу позивач перебувала у Резерві для просування по службі осіб офіцерського складу ЗСУ, що не було враховано відповідачем.

Також суду не надано доказів щодо наявності зауважень до несення служби позивачкою та наявність будь-яких дисциплінарних стягнень відносно позивачки, що могло стати підставою призначення позивача на нижчу посаду.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати пункту 2 параграфу 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 березня 2021 року №74 про призначення капітана 1 рангу ОСОБА_1 начальником відділу сил підтримки управління сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, є обґрунтованими та належать задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є доведеними, а тому належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головнокомандувача Збройних Сил України (, місцезнаходження: 03168, м. Київ, проспект Повітрянофлотський, 6), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування п. 2 параграфу 2 наказу від 04 березня 2021 року №74, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункту 2 параграфу 2 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 04 березня 2021 року №74 про призначення капітана 1 рангу ОСОБА_1 начальником відділу сил підтримки управління сил підтримки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 23» вересня 2024 року.

Суддя Л.Р.Юхтенко