Справа № 640/20926/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа №640/20926/21

адміністративне провадження №К/990/33605/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі №640/20926/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив:

- визнати протиправними наказ Державної фіскальної служби України від 31 травня 2021 року №805 про звільнення з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України в запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «г» Положення (через скорочення штатів), підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-239309), начальника третього відділу Управління організації викриття економічних злочинів Головного управління оперативно-розшукової діяльності Державної фіскальної служби України з 31 травня 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 з 01 червня 2021 року на посаді начальника третього відділу Управління організації викриття економічних злочинів Головного управління оперативно-розшукової діяльності Державної фіскальної служби України або на іншій аналогічній посаді відповідно до її найменування та нової організаційно-штатної структури Державної фіскальної служби України станом на день фактично поновлення;

- стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 червня 2021 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі №640/20926/21, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі №640/20926/21 повернуто особі, яка її подала.

30 серпня 2024 року до Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі №640/20926/21.

Суддя Смокович М.І. з 18 вересня до 20 вересня 2024 року перебував у відпустці, відповідно до наказу від 13 вересня 2024 року №1852/0/5-24.

Вирішення питання про відкриття касаційного провадження за цією скаргою вирішується після виходу судді Смоковича М.І. з відпустки.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції встановлено, що зазначене судове рішення було прийнято 27 червня 2024 року у відкритому судовому засіданні та повний текст виготовлено цей же день.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 27 липня 2024 року.

Касаційну скаргу подано скаржником до Суду 30 серпня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в строк установлений законом, він вже звертався до Суду з касаційною скаргою, яку було повернуто Судом, та при цьому роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Також він просить Суд урахувати, що повторно касаційну скаргу подано в найкоротші строки, без суттєвих затримок та зайвих зволікань після отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги.

Судом установлено, що вперше касаційну скаргу було подано заявником до Суду 22 липня 2024 року, що підтверджується інформацією з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду». Водночас ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2024 року зазначена касаційна скарга була повернута на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, копію ухвали було отримано скаржником 27 серпня 2024 року в його електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд» о 20:51, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Скориставшись правом на повторне звернення, 30 серпня 2024 року скаржником повторно подано до Суду касаційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі №640/20926/21.

Отже, з огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, враховуючи, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звернувся до касаційного суду без зайвих зволікань, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У касаційній скарзі скаржник посилається,зокрема, на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів під час застосування відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування цієї норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Водночас скаржником у касаційній скарзі не зазначено конкретної норми права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду та, відповідно, не наведено обґрунтування в чому полягає необхідність формування Верховним Судом висновку щодо застосування такої норми. Скаржник також не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів першої та апеляційної інстанцій при застосуванні конкретної норми права, як, на думку скаржника, ця норма повинна застосовуватися, а також не обґрунтував підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах.

Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування відповідної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Також у касаційній скарзі скаржник посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає, що суди та апеляційної інстанцій застосували:

- пункт 64, підпункт "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29 липня 1991 року №114, без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду: від 06 лютого 2020 року у справі №821/1230/16; від 30 вересня 2020 року у справі №560/1616/19; від 24 лютого 2021 року у справі №360/1609/19; від 27 листопада 2019 року у справі №826/12791/16; від 26 червня 2019 року у справі №821/1225/16; від 12 грудня 2018 року у справі №809/507/17;

- пункт 1 статті 40, статтю 49-2 Кодексу закону про працю України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів".

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет урахування ним висновків Верховного Суду, висловлених у наведених заявником касаційної скарги справах, щодо застосування пункту 64, підпункту "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29 липня 1991 року №114, пункту 1 статті 40, статтю 49-2 Кодексу законів про працю України.

Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга містить достатні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: щодо відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06 лютого 2020 року у справі №821/1230/16; від 30 вересня 2020 року у справі №560/1616/19; від 24 лютого 2021 року у справі №360/1609/19; від 27 листопада 2019 року у справі №826/12791/16; від 26 червня 2019 року у справі №821/1225/16; від 12 грудня 2018 року у справі №809/507/17 щодо пункту 64, підпункту "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29 липня 1991 року №114; у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" щодо пункту 1 статті 40, статі 49-2 Кодексу законів про працю України

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі №640/20926/21.

3. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №640/20926/21.

4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович