Справа № 160/14481/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
04.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у вигляді незарахування за заявою ОСОБА_1 від 28.03.2024 для обчислення призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 трудового стажу за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці в період з 21.01.1988 по 01.08.1988 в якості лаборанта рентгеноструктурника лабораторії АСУТП Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, у періоди з 01.08.1988 по 31.07.1991, з 17.06.1996 по 31.07.2003 в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики ДП Вільногірський гірничо-металургійний комбінат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати для обчислення призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 трудовий стаж за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці в період з 21.01.1988 по 01.08.1988 в якості лаборанта ренгтеноструктурника лабораторії АСУТП Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, в періоди з 01.08.1988 по 31.07.1991, з 17.06.1996 по 31.07.2003 в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики ДП Вільногірський гірничо-металургійний комбінат та провести перерахунок розміру призначеної пенсії та її виплату в новому розмірі з 04.04.2024 (з дня отримання заяви про перерахунок пенсії).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу з 04.09.2011 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1, проте при призначенні та нарахуванні пенсії не було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи позивача з 21.01.1988 по 01.08.1988, з 01.08.1988 по 31.07.1991, з 17.06.1996 по 31.07.2003, що становить 10 років 7 місяців. На заяву позивача 28.03.2024 про зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу роботи позивача та перерахунок пенсії, відповідач відмовив. З 17.06.1996 по 31.07.2003 атестація робочих місць за умовами праці керівництвом ДП «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» не проводилась, а у період з 21.01.1988 по 01.08.1988 та з 01.08.1988 по 31.07.1991 атестація робочих місць в Україні за умовами праці взагалі законодавством передбачена не була. Зазначає, що такі обставини не можуть позбавити позивача права на зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою суду від 05.06.2024 відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Адміністративний позов та копія ухвали від 05.06.2024 отримані відповідачем в системі «Електронний суд» 04.06.2024 та 05.06.2024 відповідно, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.
Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслано до суду відзиву на адміністративний позов та не повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частинами 5, 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 04.09.2011 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
28.03.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, у якій просила зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 21.01.1988 по 01.08.1988 в якості лаборанта рентгене-структурника лабораторії АСУТП Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, період роботи з 01.08.1988 по 31.07.1991, з 17.06.1996 по 31.07.2003 в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики ДП Вільногірський гірничо-металургійний комбінат.
- з 04.09.2011 заявник отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- згідно з наданими документами та даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж складає 47 років 8 місяців 22 дні (зарахований по 31.08.2023), у тому числі додаткові роки за Список №1 8 років;
- відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, у тих випадків, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників;
- у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка;
- пільговий стаж роботи обчислено на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.09.2011 за №149, яка видана філією Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ «Кримський ТИТАН»;
- довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за інші періоди роботи в матеріалах пенсійної справи відсутні.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу та перерахунку та виплати пенсії, звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, для визначення наявного трудового стажу для призначення пенсій необхідно використовувати записи в трудовій книжці і лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж може встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Суд зазначає, що наведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення страхового стажу.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-1V призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Аналізуючи наведені норми права суд робить висновок, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення (перерахунок) пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.04.2018 у справі №601/198/16.

Як встановлено судом, позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До пільгового стажу позивача органом Пенсійного фонду не зараховані періоди з 21.01.1988 по 01.08.1988, з 01.08.1988 по 31.07.1991, з 17.06.1996 по 31.07.2003, що не заперечується сторонами.

Із записів належної ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1987 судом встановлено, що позивач у спірні періоди працювала (мовою оригіналу):

- Верхнеднепровский ГМК:

- 21.01.1988 переведена на той же фабрике лаборантом-рентгеноконструктурщиком лаборатории АСУТП по 2 разряду (пр. №12 29.01.1988);

- 01.08.1988 в связи с переходом на новые условия оплаты труда установлена профессия лаборант рентгеноспектрального анализа экспресс-лаборатории АСУТП 2 разряда (пр. №128к от 29.08.1988);

- 01.08.1991 переведена в СУ-2 фирмы «Циркон-строй» штукатуром по 2 разряду, на период строительства МЖК-5 (пр. №131к 26.08.1991);

- 17.06.1996 переведена на обогатительную фабрику лаборантом рентгеноспектрального анализа по 4 разряду (пр. 99к 24.06.1996);

- 26.05.1993 Верхнеднепровский ГМК переименован в Вольногорский государственный горно-металлургический комбинат (пр. №103 от 26.05.1993 Мин. Пром. Укр.);

- 01.08.2003 переведена в центральную заводскую лабораторию лаборантом рентгеноспектрального анализа обогатительного производства рентгеноспектральной лаборатории по 5-му разряду (пр. 245к 15.09.2003).

Згідно з наданою 05.04.2024 Філією «Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський Титан» професійної характеристики працюючого в умовах дії іонізуючого випромінювання на ім`я ОСОБА_1 , остання працювала з джерелами рентгенівського випромінювання з 1988 по 05.1991 і з 06.1996 по теперішній час, під час постійної роботи з рентгенівськими приладами, пристрій СРМ-18, потужність 0,2 мкЗв/год, накопичена доза випромінення одержана за всі роки роботи 16,88 мЗв.

Як встановлено судом, спірні періоди роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, засвідчені підписами уповноваженої особи та містять відповідні печатки, відтак відомості, які зазначені в трудовій книжці свідчать про те, що позивач працювала у вказані періоди.

Згідно з розділом ХХІ «Загальні професії» Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, правом на пільгову пенсію користуються лаборанти рентгенологи та інші працівники, зайняті у рентгенівських кабінетах та лабораторіях.

Відповідно до розділу 12200000 ХХІІ «Роботи з радіоактивними речовинами, джерелами іонізуючих випромінювань, берилієм та рідкоземельними елементами» Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, правом на пільгову пенсію користується 54б «Працівники, постійно і безпосередньо зайняті на рентгенівських установках в промисловості, а також їх регулюванням та наладкою».

Відповідно до розділу 12200000 ХХІІ «Роботи з радіоактивними речовинами, джерелами іонізуючих випромінювань, берилієм та рідкоземельними елементами» Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, правом на пільгову пенсію користується 54б «Працівники, постійно і безпосередньо зайняті ремонтом, регулюванням і наладкою рентгенівських установок у народному господарстві та дослідних інститутах».

Відповідно до розділу ХХІІ «Роботи з радіоактивними речовинами та джерелами іонізуючих випромінювань і берилієм» Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 16.01.2003 №36, правом на пільгову пенсію користуються 22.5-1б «Працівники, безпосередньо зайняті на рентгенівських установках у виробничих галузях економіки та науково-дослідних інститутах».

За змістом приписів пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі -Порядок №442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з пунктом 2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Відповідно до пункту 10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, пунктом 11 Порядку №442 передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

Пунктом 4.2 Порядку №442 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Також суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків №1 та №2, та по якій має бути проведена атестація робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16.09.2014 у справі №21-307а14, а також Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 у справі №732/2003/14.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, доказів того, що посада лаборанта рентгеноспектрального аналізу, яку обіймала позивач у спірний період, не належить до Списку №1 та не дає позивачеві права на зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Отже, незарахування пенсійним органом до пільгового стажу позивача періодів її роботи з 21.01.1988 по 01.08.1988, з 01.08.1988 по 31.07.1991, з 17.06.1996 по 31.07.2003, є неправомірним. Таким чином, суд робить висновок, що періоди роботи ОСОБА_1 протиправно не зараховані до пільгового стажу позивача.

Оскільки відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача вказані періоди роботи, порушені права позивача підлягають відновленню судом.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Поряд з цим, суд зазначає, що заява позивача про перерахунок пенсії органом Пенсійного фонду не розглянута у встановленому порядку, будь-яке рішення за такою заявою не прийнято, натомість надана відповідь за наслідками розгляду такої заяви в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Суд звертає увагу на те, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

У свою чергу дії - це юридичні факти, які пов`язані з волею суб`єктів правовідносин; це поведінка людей; зовнішнє вираження волі людини. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Юридичні дії - це вчинки особи, акти державних органів, інших суб`єктів, що відбуваються за волевиявленням суб`єкта правовідносин.

Таким чином, суд вважає, що у цьому випадку належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 28.03.2024 про перерахунок пенсії.

З урахуванням викладеного, положень частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та перерахунку пенсії, суд, з метою ефективного захисту права позивача вважає за необхідне зобов`язати пенсійний орган розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2024 про перерахунок пенсії у встановленому порядку та з урахуванням наданої у рішенні правової оцінки, та за наслідками розгляду якої прийняти відповідне рішення.

Суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії, оскільки такі дії мають бути вчинені після належного розгляду відповідачем поданої заяви про перерахунок пенсії та на момент розгляду справи заявлені у цій частині позовні вимоги є передчасними.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок про часткове задоволення позову.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 30.05.2024.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періодів роботи з 21.01.1988 по 01.08.1988 в якості лаборанта рентгеноструктурника лабораторії АСУТП Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, з 01.08.1988 по 31.07.1991 та з 17.06.1996 по 31.07.2003 в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики ДП Вільногірський гірничо-металургійний комбінат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи з 21.01.1988 по 01.08.1988 в якості лаборанта рентгеноструктурника лабораторії АСУТП Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, з 01.08.1988 по 31.07.1991 та з 17.06.1996 по 31.07.2003 в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики ДП Вільногірський гірничо-металургійний комбінат.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 28.03.2024 про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.03.2024 про перерахунок пенсії у встановленому порядку та з урахуванням наданої у цьому рішенні правової оцінки, за наслідками розгляду якої прийняти відповідне рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський