Справа № 140/7198/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 вересня 2024 рокуЛуцькСправа № 140/7198/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Наталії Анатоліївни про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до державного реєстратора приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Наталії Анатоліївни про визнання протиправними дій, скасування (анулювання) рішення № 71098412 від 12.01.2024 про припинення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та зобов`язання внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2021 державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Ариванюк Н.А. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 61753932 про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за позивачем ОСОБА_1 , про що 22.11.2021 в Державний реєстр речових прав був внесений запис про право власності № 45190397.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2023, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 23.08.2023 та постановою Верховного Суду від 15.03.2024, у цивільній справі № 161/6100/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Луцьксантехмонтаж № 536», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Наталія Анатоліївна, про визнання недійсними договору уступки прав і обов`язків за договором про будівництво житла, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним договір уступки прав і обов`язків за договором про будівництво житла від 21.01.2019, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «Луцьксантехмонтаж № 536», який укладений 14.02.2020 між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватним акціонерним товариством «Луцьксантехмонтаж № 536», стосовно квартири за адресою АДРЕСА_2 .

07.02.2024 позивач ОСОБА_1 отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 364903528, з якої вбачається, що його речове право на квартиру загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 припинено на підставі рішення про державну реєстрацію прав № 71098412 від 12.01.2024, що було прийнято державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Ариванюк Н.А.

Вважаючи, що припинення державним реєстратором речового права на квартиру загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 34).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 37-38) відповідач позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідач заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що її не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позивач відповіді на відзив та письмових пояснень (заперечень) щодо клопотання про закриття провадження у справі до суду не подав.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для постановлення ухвали про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 22.11.2021 державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Ариванюк Н.А. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 61753932, про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за позивачем ОСОБА_1 , про що 22.11.2021 в Державний реєстр речових прав був внесений запис про право власності № 45190397, що підтверджується інформаційною довідкою від 07.02.2024 № 364903528 (а. с. 12).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.04.2023, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 23.08.2023 та постановою Верховного Суду від 15.03.2024, у цивільній справі № 161/6100/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Луцьксантехмонтаж № 536», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Наталія Анатоліївна, про визнання недійсними договору уступки прав і обов`язків за договором про будівництво житла, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним договір уступки прав і обов`язків за договором про будівництво житла від 21.01.2019, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ «Луцьксантехмонтаж № 536», який укладений 14.02.2020 між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватним акціонерним товариством «Луцьксантехмонтаж № 536», стосовно квартири за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 14-32).

10.01.2024 ОСОБА_2 звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Ариванюк Н.А. із заявою про припинення права власності на квартиру (реєстраційний номер 080) за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 45), за результатами розгляду якої державним реєстратором прийняте рішення від 12.01.2024 № 71098412 (а. с. 11).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 07.02.2024 № 364903528) вбачається, що речове право на квартиру загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 припинено на підставі рішення про державну реєстрацію прав № 71098412 від 12.01.2024, що було прийнято державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Ариванюк Н.А. (а. с. 12-13).

Судом також встановлено, що наказом Міністра юстиції України від 27.05.2024 № 1465/7 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 08.03.2024, оскільки рішення від 12.01.2024 № 71098412 приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав (а. с. 39).

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалась з питань критеріїв визначення юрисдикції спорів, зокрема відмежування спорів адміністративної та цивільної юрисдикції.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю. Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Саме такі висновки зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 10.04.2019 у справі № 761/10730/18, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 05.05.2020 № 761/218908/16-ц, від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За статтею 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Тобто, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 542/1403/17).

На думку суду, спір про скасування рішення щодо державної реєстрації припинення права власності на квартиру має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на квартиру іншою особою, за якою зареєстровано право щодо цієї квартири. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Крім того, позивач ОСОБА_1 не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав від 12.01.2024 № 71098412 (а. с. 11) було прийнято відповідачем за заявою іншої особи ОСОБА_2 (а. с. 45), що також свідчить про те, що цей спір є спором про цивільне право.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію припинення права власності на квартиру безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо квартири за особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цієї ж квартири. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04.04.2018 у справі № 820/7173/16, від 23.01.2019 у справі № 821/1297/17, від 13.02.2019 у справі № 820/1791/16.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки цей спір не є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у цій справі належить закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України з одночасним роз`ясненням позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Наталії Анатоліївни про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії закрити.

Роз`яснити, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, та повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М. Валюх