Справа № 564/2096/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
18 вересня 2024 року м. Рівне №564/2096/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С. за участю секретаря судового засідання Осташевська І.А та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
представника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону: Н. А. Гандзілевький,
представника Міністерства оборони України: С. А. Григорчук,
представника Військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_1 ,
представника відповідача: не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
Заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1
про стягнення заподіяної державі майнової шкоди,
В провадженні суду перебуває справа за позовом заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1450235,72 грн. заподіяної державі майнової шкоди.
В судовому засіданні 18.09.2024 заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону подано клопотання про вирішення питання про закриття провадження у справі з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.238 КАС України.
Представники Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи 18.09.2024 за його відсутності.
Розглянувши подану прокурором заяву, заслухавши думку представників Військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття такої та закриття провадження у справі, з огляду на таке.
За правилами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пунктів 1, 7 ч.1ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ч.4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звертатися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
За правилами п.5 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Як свідчать матеріали справи, предметом її розгляду є стягнення з військовослужбовця ОСОБА_2 заподіяної державі майнової шкоди у розмірі 1450235,72 грн.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначені Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
За правилами ч.1, ч.2 ст.10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ.
В силу вимог ч.ч. 4, 5 ст.10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.
У разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.
Як свідчать матеріали справи, за результатами службового розслідування, проведеного Військовою частиною НОМЕР_1 , виявлено, що ОСОБА_2 своїми діями допустив нестачу військового майна позаштатної служби бойової підготовки військової частини НОМЕР_1 та завдав шкоду державі на загальну суму 1542697,86 грн.
У зв`язку з цим, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2023 №1172 ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, передбаченої п. "в" ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Силу України (сувора догана) та до повної матеріальної відповідальності (стягнення сум завданої шкоди здійснювати щомісяця із грошового забезпечення в розмірі до 20 % його місячного грошового забезпечення).
Матеріали справи свідчать, сторонами не заперечувалося, що на виконання вказаного наказу відповідачем частково сплачено завдану шкоду.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що штаб-сержант ОСОБА_2 , обіймаючи посаду начальника складу господарчого взводу роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою, через злочинну недбалість, в умовах воєнного стану, у період з 30.11.2021 по 01.11.2022 неналежно віднісся до виконання своїх службових обов`язків, не слідкував за комплектністю, наявністю та якісним станом військового майна, яке перебувало у нього на зберіганні та знаходилося на території військової частини НОМЕР_1 (за адресою: АДРЕСА_1 ), належним чином не перевіряв фактичну наявність майна, яке йому передано на відповідальне зберігання, не перевіряв комплектність вказаних виробів, під час проведення робіт на складських сховищах, залишав без догляду ввірене йому військове майно із сторонніми особами, встановленим порядком не повідомляв командування військової частини про можливі факти крадіжок військового майна, а також про всі обставини, що загрожують збереженню ввіреного йому майна, внаслідок чого, як особа яка несе повну матеріальну відповідальність допустив недостачу військового майна, що перебувало у нього на тимчасовому зберіганні, чим завдав матеріальних збитків державі.
На даний час вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді Костопільського районного суду.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. В той же час, на виконання вимог ст. ст. 276-278 КПК України, 01.07.2024 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.
З огляду на наведене та зважаючи на положення ст.10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», у разі притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження, що перебуває на розгляді Костопільського районного суду, відшкодування шкоди, завданої державі, у розмірі 1450235,72 грн., (що є предметом розгляду в даній справі), повинно здійснюватися шляхом пред`явлення цивільного позову в такому кримінальному провадженні.
Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За правилами ч.3 цієї статті КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Частиною 4 статті 128 КПК України встановлено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Водночас відповідно до частини 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до п.2 ч.2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.
Таким чином, зважаючи на викладене, спір у цій справі за характером та змістом правовідносин не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства, позаяк підлягає розгляду за правилами, встановленими КПК України.
В силу вимог імперативної норми п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
При цьому, суд також враховує, що згідно з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року №ETS №005, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на наведене, у випадку розгляду цієї адміністративної справи та прийняття будь-якого рішення у ній Рівненським окружним адміністративним судом, останній не відповідатиме критерію суд, встановлений законом в розумінні ст. 6 Конвенції, оскільки не буде дотримано юрисдикційної умови такої відповідності (суд повинен бути повноважним, діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).
За наведеного, провадження у даній справі слід закрити.
Додатково суд роз`яснює, що в силу вимог ч.2 ст.239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
За правилами ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Вирішуючи вказане питання, суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
За правилами п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
В силу вимог ч.2 ст. 7 вказаного Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Таким чином, зважаючи на те, що провадження у даній справі підлягає закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, клопотання прокурора про повернення судового збору підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 238, 248, 256 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Закрити провадження у справі за позовом заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1450235,72 грн. заподіяної державі майнової шкоди.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу суду складено 23 вересня 2024 року.

Суддя Н.С. Гудима