Справа № 120/12431/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

23 вересня 2024 р. Справа № 120/12431/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 через представника до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Одночасно із позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-якому ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати дії щодо призову (мобілізації) на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Беручи до уваги те, що матеріалів заяви достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заяву про забезпечення позову суд розглядає без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд керується такими мотивами.

Інститут забезпечення позову регламентовано статтями 150 - 153 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову під час здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Обґрунтовуючи підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову заявник зазначає, що оскільки в даній адміністративній справі оскаржується незаконне рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні відстрочки від призову позивачу, існує необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення заборони на призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

На думку заявника, даний захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірної мобілізації ОСОБА_1 , та як наслідок порушення його законних прав та очікувань.

Надаючи оцінку аргументам заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову - це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року в справі № 826/14951/18).

Відтак, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення (дій чи бездіяльності) відповідача і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04. 2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу приймати рішення чи здійснювати певні дії.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на осіб, на яких поширюються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Посилання представника позивача на те, що даний захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірної мобілізації ОСОБА_1 , та як наслідок порушення його законних прав та очікувань, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

З матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом заходів забезпечення позову створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.

Відтак, жодних доказів, у розумінні статей 73, 76 КАС України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.

Щодо обраного способу заходу забезпечення позову, то суд зазначає таке.

Так, в силу приписів ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та/або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У заяві про забезпечення позову представник позивача вказує, що в даній справі оскаржується рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні відстрочки від призову. Однак згідно з прохальною частиною позову позивач просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладені у повідомленні № 8/60 від 25.07.2024 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

У зазначеному повідомленні вказано, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та повідомлено, що протоколом від 25.07.2024 № 8 ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із відсутністю висновку МСЕК щодо потреби особи у постійному догляді.

Разом з цим, рішення відповідача про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період позивачем не оскаржується.

Водночас, у заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд заборонити будь-якому ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати дії щодо призову (мобілізації) на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Досліджуючи співмірність заявлених заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-якому ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати дії щодо призову (мобілізації) на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах, суд зазначає, що позивачем не конкретизовано суб`єкта якому слід заборонити вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Конкретний спосіб в який позивач просить забезпечити позов має співвідноситись з заявленими позовними вимогами, а заходи мають бути співмірними та обґрунтованими. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відтак, забезпечення позову у встановлений заявником спосіб не допускається в силу положень п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України згідно з якими, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, відтак, в задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна