Справа № 520/6667/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 вересня 2024 року № 520/6667/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участі представників:

позивача Ісмаілова Р.Г.,

відповідача Гвоздецької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )

до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, )

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППОП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, будинок 13, м. Харків, 61002), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області (Код ЄДРПОУ: 40108599) від 04.03.2024 № 208 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області» в частині застосування до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області (Код ЄДРПОУ: 40108599) від 07.03.2024 № 104 о/с по особовому складу, в частині звільнення з 8 березня 2024 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) сержанта поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області. 5. Поновити сержанта поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Харківській області (Код ЄДРПОУ: 40108599), з 09 березня 2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області (Код ) щодо не звільнення зі служби в поліції за рапортом від 13.02.2024 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області винести наказ про звільнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) зі служби в поліції за рапортом від 13.02.2024, згідно з пунктом 7 ч.1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію»;

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що накази відповідача № 208 від 04.03.2024 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та від 07.03.2024 № 104 о/с сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби з 08.03.2024 року є протиправними та такими, що порушують його права, що зумовило звернення до суду із позовом у цій справі.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Ухвалою суду від 17.05.2024 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області, у званні сержант поліції.

13.02.2024 позивачем на адресу Головного управління Національної поліції в Харківській області, засобами поштового зв`язку «Укрпошта», був направлений рапорт про звільнення з лав поліції з 13.02.2024, який в подальшому - 17.02.2024 був уточнений, на звільнення за власним бажанням зі служби в Національній поліції України.

За інформацію з сайту Укрпошти, поштове відправлення від 13.02.2024 з трек номером 650 було отримано повноважною особою відповідача - 16.02.2024 (п`ятниця), котрий було передано до відділу кадрового забезпечення ГУ НП 19.02.2024.

Головним управлінням Національної поліції в Харківській області було видано наказ від 16.02.2024 року № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса.

Серед списку відряджених також рахувався позивач.

Вказаний наказ було доведено, у тому числі, позивачу керівництвом ППОП ГУНП в Харківській області в усній формі 17.02.2024, з приводу чого велась відеозйомка.

У подальшому відношення «Про відібраних кандидатів» Національної гвардії України центр спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 №01/02 від 15.02.2024 року, позивач долучив до рапорту від 18.02.2024 та направив його засобами поштового зв`язку «Укрпошта» відповідачу. У даному рапорті також було повторно зазначено прохання про прийняття рішення про його звільнення.

З тексту відношення «Про відібраних кандидатів» Національної гвардії України центр спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 №01/02 від 15.02.2024 вбачається, що командир ІНФОРМАЦІЯ_2 » Центру спеціального призначення ОСОБА_2 , звертається з проханням надати допомогу щодо звільнення з лав Національної поліції України, поліцейських, (у тому числі позивача) які виявили бажання проходити військову службу.

За інформацію з сайту Укрпошти, поштове відправлення від 19.02.2024, з трек номером 129 було отримано повноважною особою відповідача - 19.02.2024.

Відповідач листом від 22.02.2024 повідомив позивача про необхідність надання позивачем підтверджуючих документів щодо наявності поважних причин, визначених постановою 413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та зі служби осіб рядового і начальницького складу». 19.02.2024 Позивач втретє направив рапорт до ГУНП Харківської області з проханням видати наказ про звільнення зі служби в Національній поліції України, повторно зазначив, що причина звільнення за власним бажанням - захист Батьківщини від збройної агресії російської федерації, яку він бажає в подальшому проходити в лавах Національної гвардії України, доказ - відношення Національної гвардії України про відібраних кандидатів від 15 лютого 2024 року №01/02, та просив негайно видати наказ про його звільнення за власним бажанням та не створювати штучні перепони щодо затягування розгляду рапорту про звільнення.

Не отримавши відповіді від Відповідача, адвокатом позивача було вирішено направити запит до ГУНП Харківської області, порушуючи питання щодо ОСОБА_1 , одне із яких - направлення витягу з наказу про звільнення поліцейського ОСОБА_1 з ГУНП в Харківській області, за наявності.

У відповідь на даний запит відповідач вказав, що надати витяг з наказу про звільнення не мають можливості, так як ОСОБА_1 не звільнений з ГУНП Харківської області.

26.02.2024 Головним управління Національної поліції в Харківській області було видано наказ №511 про призначення відносно позивача службового розслідування щодо невиконання останнім наказу ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса та створено Дисциплінарну комісію у складі 4 осіб.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком службового розслідування відносно поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області дисциплінарної комісії від 01.03.2024 року, затвердженим начальником ГУНП в Харківській області 01.03.2024 року.

Зі змісту висновку службового розслідування від 01.03.2024 року встановлено, що дисциплінарна комісія ухвалила за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні Присяги поліцейського, передбаченої ч. 1 ст. 64 Закону України Про Національну поліцію в частині не гідного несення високого звання поліцейського та не виконання своїх службових обов`язків; ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині невиконання наказу керівника; пункту 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині не виконання Присяги, невиконання наказу керівника; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію в частині порушення обов?язку виконати наказ та не дотримання Присяги, а також підриву авторитету Національної поліції України, застосувати до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області сержанта ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з Національної поліції України.

Начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області було видано наказ № 208 від 04.03.2023 року, яким до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області сержанта ОСОБА_1 з відображених у висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Головним управлінням Національної поліції в Харківській області 07.03.2024 року було видано наказ № 104 о/с, яким на реалізацію наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.03.2024 № 208 заявника було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції. Так, відповідно до вказаної норми особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У відповідності до ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Відповідно до ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі висновків службового розслідування позивача за допущення порушень службової дисципліни, що виразилось у порушенні Присяги поліцейського, передбаченої ч. 1 ст. 64 Закону України Про Національну поліцію в частині не гідного несення високого звання поліцейського та не виконання своїх службових обов`язків; ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині невиконання наказу керівника; пункту 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині не виконання Присяги, невиконання наказу керівника; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію в частині порушення обов?язку виконати наказ та не дотримання Присяги, а також підриву авторитету Національної поліції України.

Своєю чергою судом встановлено, що на виконання вимог Законів України Про правовий режим воєнного стану, Про Національну поліцію, Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, від 06.02.2023 № 58 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, Положення про Національну поліцію, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 28.10.2016 № 878, на підставі шифротелеграми від 16.02.2024 № 7542, а також згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса 17.02.2024 повинні були виїхати у відрядження 10 поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області, яким 17.02.2024 о 09:13 годині було оголошено начальником штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_3 в присутності командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , заступника командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 та начальника відділення документування ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск.

Оголошення наказу фіксувалось на портативний відеореєстратор (інв. № /9).

На відеозаписах: HY83369__0006 та HY83369__0007 зафіксовано, як підполковник поліції ОСОБА_3 шляхом зачитування, оголосив зібраному особовому складу, наказ Головного управління Національній поліції в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск.

Після оголошення наказу, підполковник поліції ОСОБА_3 визначив час та місце збору особового складу, який повинен був відбути у відрядження.

Згідно із вказаним вище наказом, у відрядження повинні були відбути поліцейські, зокрема, і сержант поліції ОСОБА_1 .

17.02.2024 року в період часу з 17:00 до 19:00 відбулось шикування поліцейських, задіяних на виїзд у відрядження до м. Одеси. Шикування зафіксоване на портативний відеореєстратор (інвентаризаційний номер /9), де з відеозаписів: HY83369__0000; HY83369__0001 вбачається, що поліцейські вишикувалися у дві шеренги по п`ять поліцейських у кожній (у першій шерензі зліва направо вишикувалися капітани поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , лейтенант поліції ОСОБА_9 , сержант поліції ОСОБА_1 , старший сержант поліції ОСОБА_10 , а у другій шерензі зліва направо вишикувались лейтенант поліції ОСОБА_11 , сержант поліції ОСОБА_12 , капітан поліції ОСОБА_13 , капітан поліції ОСОБА_14 , старший лейтенант поліції ОСОБА_15 ).

Підполковник поліції ОСОБА_3 перевірив наявність особового складу і його готовність до виїзду у відрядження.

На відеозаписі «HY83369__0001» зафіксовано, як, зокрема, сержант поліції ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ, мотивуючи тим, що написав рапорт на звільнення, бо в лавах Національної поліції України службу проходити не бажає, а буде проходити подальшу службу в Національній гвардії України (на 1 хв 23 сек).

Представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано, що таким чином, 17.02.2024 перед виїздом у відрядження до м. Одеси 8 з 10 поліцейських відмовились від виконання наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса.

Отже, представником відповідача вказано, що поліцейські не виїхали у відрядження, тобто не виконали наказ керівника, серед таких, зокрема сержант поліції ОСОБА_1 .

У зв`язку з невиконання наказу від 17.02.2024 № 14 о/с дск поліцейськими ППОП ГУНП в Харківській області, наказом ГУНП в Харківській області від 20.02.2024 № 16 о/с дск було сформовано інший список поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області для виїзду у відрядження до м. Одеси.

Під час проведення службового розслідування командир роти батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 пояснив, що під час несення служби 17.02.2024 він перебував на місці дислокації підрозділу.

Того ж дня, він був присутній під час проведення інструктажу для відбуття у відрядження поліцейських полку до м. Одеси, згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса.

Начальник штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 шляхом зачитування вголос довів до особового складу вказаний наказ.

У відрядження поїхали капітан поліції ОСОБА_8 та лейтенант поліції ОСОБА_9 Відмовився виконувати зазначений наказ та не здійснив виїзд до м. Одеси, зокрема, сержант поліції ОСОБА_1 .

Опитані заступник командира батальйону №1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_5 та начальник відділення документування підполковник поліції ОСОБА_6 надали пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_4 .

Інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_3 зачитав йому наказ від 16.02.2024 № 14 о/с дск про відрядження поліцейських ППОП до м. Одеса на підставі якого він повинен виїхати 17.02.2024 до м. Одеса в підпорядкування ОШБ Лють. 17.02.2024 він разом з іншими поліцейськими, зазначеними в цьому наказі були на шикуванні, де йому знову зачитали вищевказаний наказ. З ним був проведений інструктаж та він разом із капітаном поліції ОСОБА_16 виїхали у вищевказане відрядження до м. Одеси, чим виконали його (наказ). Інші поліцейські, які згідно з наказу повинні були виїхати у відрядження відмовились його виконувати.

Начальник штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 своїм рапортом, поданим начальнику ГУНП в Харківській області від 25.02.2024 № 702/119-21/05-2024 зазначив, що 17.02.2024 підполковник поліції ОСОБА_3 в усній формі (шляхом читання) оголосив наказ начальника ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса до особового складу ППОП, зазначених у наказі на відрядження. Питань та заперечень зі сторони поліцейських, які повинні виїздити у відрядження не надходило. Всім поліцейським були зрозумілі вимоги наказу та поставлені завдання для виконання.

Поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППОП ГУНП в Харківській області сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що начальником штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_3 17.02.2024 його було ознайомлено в усній формі з наказом ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск про відрядження до м. Одеси. На момент видання наказу, ним було подано рапорт на звільнення за власним бажанням від 13.02.2024. На шикування перед виїздом у відрядження він прибув о 16.45 17.02.2024. Виїзд до м. Одеси не здійснив, оскільки 13.02.2024 подав рапорт на звільнення за власним бажанням.

Таким чином, в ході проведення службового розслідування було встановлено, що 17.02.2024 о 09:00 начальником штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_3 в присутності командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , заступника командира батальйону №1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 та начальника відділення документування ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 із фіксуванням приладами фото-відео фіксації було оголошено поліцейським ППОП ГУНП в Харківській області наказ ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса.

Отже, 17.02.2024 в період часу з 17:00 до 19:00 позивач не виконав наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_17 від 17.02.2024 № 14 о/с дск.

Під час розгляду справи встановлено, що вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема: поясненнями командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , заступника командира № 1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 , начальника відділення документування ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 ; відеозаписами з портативного відеореєстратора (інвентаризаційний номер /9) від 17.02.2024 HY83369__0006, HY83369__0007, HY83369__0000, HY83369__0001, що сторонами не заперечувалось.

Позивачем під час проведення службового розслідування та представником позивача під час розгляду справи вказані обставини під час розгляду справи не заперечувались.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Приписами ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту визначено, що за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Згідно із ч.5 ст.5 Дисциплінарного статуту виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Враховуючи вказане вище вказане, слід дійти висновку про те, що відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України Про Національну поліцію у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України Про Національну поліцію під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Відповідно до наказу МВС від 04.12.2017 № 987 Про затвердження Положення про підрозділи поліції особливого призначення підрозділи безпосередньо підпорядковуються керівнику ГУНП або особі, яка виконує його обов`язки. Під час виконання завдань поза межами місця постійного несення служби (дислокації) Підрозділ переходить в підпорядкування керівника відповідного ГУНП.

Враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про те, що в рамках спірних правовідносин, позивач не виконав наказ начальника ГУНП в Харківській області генерала поліції третього рангу ОСОБА_17 від 17.02.2024 № 14 о/с дск та у службове відрядження до м. Одеси не відбув.

Вказане позивачем не заперечується.

При цьому, наказ ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса є чинним, у судовому порядку не є оскарженим або скасованим та не є предметом спору й у цій справі.

Своєю чергою під час розгляду справи встановлено доводи позивача стосовно того, що відповідачем не було здійснено розгляду його рапорту від 13.02.2024 року про звільнення з лав Національної поліції України у зв`язку з подальшим проходженням служби в Національній гвардії України.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що позивачем 13.02.2024 року було скеровано на адресу відповідача рапорт про звільнення його з лав Національної поліції України у зв`язку з подальшим проходженням служби в Національній гвардії України з 13.02.2024.

Зазначений рапорт позивачем було відправлено на адресу відповідача 13.02.2024 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується накладною № 650 та описом вкладення до цінного листа з відбитком поштового відділення, та не заперечується відповідачем по справі.

Зазначений рапорт у згідно із поштовим повідомленням про вручення було доставлено 16.02.2024 року на адресу відповідача.

Отже, рапорт позивача відділом документального забезпечення відповідача був отриманий 16.02.2024, тобто в день коли був виданий наказ про відрядження, що відбулось 16.02.2024, а відділом кадрового забезпечення рапорт був отриманий лише 19.02.2024.

Окрім цього, Відношення «Про відібраних кандидатів» Національної гвардії України центр спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 №01/02 від 15.02.2024 року, позивач долучив до рапорту від 17.02.2024 та направив його засобами поштового зв`язку «Укрпошта» відповідачу. У даному рапорті також було повторно зазначено прохання про прийняття рішення про його звільнення.

За інформацію з сайту Укрпошти, поштове відправлення від 19.02.2024, з трек номером 129 було отримано повноважною особою відповідача - 19.02.2024, тобто пізніше ніж був виданий наказ про відрядження, що відбулось 16.02.2024,

19.02.2024 позивач втретє направив рапорт до ГУНП Харківської області з проханням видати Наказ про звільнення зі служби в Національній поліції України,

Представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано, що Рішення керівника оформлюється наказом (частина 1 статті 14 Закону № 2337-VIII).

За результатами розгляду керівником ГУНП в Харківській області рапорту ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням, його було б повідомлено та відкликано з відрядження.

Отже, на момент відбуття ОСОБА_1 у відрядження відповідний наказ про його звільнення виданий не був, а факт подання рапорту про звільнення за власним бажанням з поліції не позбавляло заявника обов`язку виконати наказ ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск та відбути у відрядження до м. Одеси.

А отже, рапорт позивача від 13.02.2024 року про звільнення з 13.02.2024 року, котрий надійшов до служби кадрового забезпечення 19.02.2024 року не має юридичного значення, оскільки у період з 13.02.2024 по 19.02.2024 р. позивач перебував у лавах Національної поліції та мав обов`язок виконувати покладені на нього керівником законні службові завдання та накази.

Таким чином, враховуючи вказане вище суд доходить висновку про те, що доводи позивача в цій частині не можуть вважатися судом доведеними і обґрунтованими.

Стосовно доводів представника позивача щодо не отримання відповідачем згоди позивача на відрядження відповідно до статті 71 Закону України "Про Національну поліцію", суд зазначає таке.

Положеннями ч. 1 ст.71 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейські за їхньою згодою можуть бути відряджені до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади з подальшим призначенням на посади відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України.

З аналізу змісту вказаної норми вбачається, що згода поліцейського на відрядження до органів державної влади, установ та організацій необхідна в разі звільнення із займаної посади з подальшим призначенням на посади відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України.

Своєю чергою під час розгляду справи судом встановлено, що наказом відповідача від 16.02.2024 № 14 о/ с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області позивач мав бути відряджений до м. Одеса в підпорядкування Об`єднаної штурмової бригади Нацполіції Лють, тобто в даному випадку позивач не відряджався до органу державної влади, установи чи організації та не звільнявся із займаної посади з подальшим призначенням на посаду відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України, що виключає можливість застосування вказаної норми та визначеного нею порядку до спірних правовідносин.

Наказ ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск «Про відрядження поліцейських ГУНП в Харківській області до м. Одеса» був виданий з урахуванням вимог наказу МВС України від 02.08.2017 № 672 «Про затвердження Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України».

Так, згідно п. 1 ця Інструкція визначає особливості направлення у службові відрядження поліцейських структурних підрозділів апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції та головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, у тому числі їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень поліції), а також підприємств, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), у межах України.

Відповідно до п. 2 Інструкції Службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.

Таким чином, з аналізу вищенаведеного вбачається, що наказ ГУНП в Харківській області від 16.02.2024 № 14 о/с дск передбачав службове відрядження поліцейських у м. Одеса з метою надання практичної допомоги по виконанню завдань, покладених на Національну поліцію України, а не відрядження до іншого державного органу, установи та організації, як то передбачено нормами ст. 71 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, суд зазначає, що положеннями ч. 4 ст. 24 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Отже, позивач, займаючи посаду Поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППОП ГУНП в Харківській області під час дії воєнного стану може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій, що прямо передбачено діючим законодавством.

Суд зазначає, що позивач, погодившись проходити службу в поліції, добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично на даний час взяті на себе обов`язки не виконав.

Отже, наведені позивачем причини невиконання наказу керівника ГУНП в Харківській області, в умовах дії воєнного стану, не можуть вважатися судом такими, що виправдовують відмову позивача від виконання наказу керівника та вчинення останнім дисциплінарного проступку.

В той же час, суд зазначає, що посилання позивача на протиправність наказу відповідача від 16.02.2024 № 14 о/ с дск Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса не можуть вважатися судом належними та обґрунтованими, враховуючи обставини того, що вказаний наказ позивачем оскаржено не було.

Відтак, враховуючи вказане вище та встановлені під час розгляду справи обставини, суд доходить висновку про те, що дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування, зокрема, відносно позивача здійснила повний та належний розгляд обставин та дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а отже під час притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності відповідачем не було допущено порушень норм діючого законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 208 від 04.03.2024 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, з огляду на його правомірність.

Оскільки інша частина позовних вимог позивача фактично є похідною від вказаної вище позовної вимоги, то, враховуючи висновки суду у цій справі, підстави для задоволення таких у суду відсутні.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 вересня 2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.