Справа № 500/5049/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5049/24

23 вересня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 06 від 23.05.2024 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати пенсію у разі втрати годувальника ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскаржуваним рішеннням у призначенні пенсії їй було відмовлено, у зв`язку із порушенням пункту 2.22 Порядку, так як згідно даних ID карти відсутнє місце реєстрації.

Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначення пенсії у разі втрати годувальника позивачка вважає протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що згідно даних з ІD карти місце реєстрації відсутнє, а тому, у зв`язку із порушенням пункту 2.22 Порядку, відмовлено позивачці у призначення пенсії у разі втрати годувальника. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, трудова книжка, диплом) загальний страховий стаж годувальника ОСОБА_3 складає 24 роки 1 місяць 4 дні. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 15.08.2024 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання на адресу суду заяви про уточнення позовних вимог, в якій визначити належного відповідача у справі з врахуванням заявлених позовних вимог та/або привести у відповідність позовні вимоги.

Ухвалою суду 21.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи. Вказаною ухвалою зобов`язано відповідача у строк для подання відзиву надати суду докази та всі матеріали, що стосуються предмета позову.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі доставлено відповідачам через електронний кабінет 21.08.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами в порядку статті 263 КАС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилася спільна дочка ОСОБА_2 10.11.2009, про що 28.11.2009 в Книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис № 1603, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а. с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, у віці 60 років, про що Тернопільським відділом ДРАЦС Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.04.2024 складено актовий запис № 668, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 (а. с. 4 зворот).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають статус внутрішньо переміщеної особи, фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.09.2016 № 6117-1133 та довідкою від 12.03.2019 № 6117- (а. с. 5, 9).

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви від 16.05.2024, за принципом екстериторіальності, структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Листом від 24.05.2024 № 1900-0214-8/25639 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивачку про відмову у призначенні пенсії у разі втрати годувальника на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.05.2024 № 06, у зв`язку із порушенням пункту 2.22 Порядку, оскільки згідно даних з ІD карти місце реєстрації відсутнє. Загальний страховий стаж годувальника ОСОБА_3 складає 24 роки 1 місяць 4 дні. (а. с. 8).

Вважаючи протиправними такі дії відповідачів, позивачка звернувся з даним позовом до суду.

Мотивувальна частина

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону № 1058-ІV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами першою та другою статті 10 Закону № 1058-ІV, передбачено, що особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 36 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону; діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Пенсійний вік утриманця визначається в залежності від набутого ним страхового стажу.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1058-ІV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії на III групі інвалідності.

Статтею 37 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого члени сім`ї померлого годувальника вважаються непрацездатними, а членам сім`ї- пенсіонерам, які досягли пенсійного віку-довічно.

Відповідно до пункту 2.22. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок) за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України (для громадян, які мають паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій,- довідка про реєстрацію місця проживання особи, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру"), тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - посвідка на постійне проживання, посвідчення на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист).

Відповідно до пункту 2.3 та підпункту 9 розділу II Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника додається документ про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.

Документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Згідно з пунктом 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Відповідно до пункту 1.8 Порядку у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (абзац 4, абзац 5 пункту 1.8 розділу I Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, позивачка підтверджує довідкою про склад сім`ї від 02.05.2024 виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Живова 37" (а. с. 30). В свою чергу, місце проживання вона підтверджує довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.09.2016 № 6117-1133 та від 12.03.2019 № 6117- (а. с. 5, 9).

Дослідженням оскаржуванного у справі рішенння судом встановлено, що позивачці відмовлено у призначенні пенсії через відсутність у ID картці відомостей про реєстрацію місця проживання.

Виходячи із змісту оскаржуваного рішенння у справі, суд приходить до переконання, що довідка про склад сім`ї від 02.05.2024 видана Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Живова 37" та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.09.2016 № 6117-1133, від 12.03.2019 № 6117-, які долучено до матеріалів справи, відповідачем не досліджуватись.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо виконання відповідачами пункту 1.8 Порядку в частині повідомленння позивачки про необхідність поданння додаткових документів.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржуване рішенння прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві передчасно та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачці пенсію у разі втрати годувальника з 10.04.2024, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У даній справі предметом судового контролю було рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке обґрунтоване певними мотивами, що були в подальшому перевірені судом на їх відповідність фактичним обставинам справи.

Разом з тим, в процесі розгляду справи судом не здійснювалась перевірка виконання позивачем всіх умов, необхідних для прийняття рішення органами Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника.

Відтак, в контексті розгляду цієї справи суд вважає, що з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивачки, необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника від 16.05.2024 № 5190 згідно зі статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Слід зазначити, що суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету доказуванння у справі.

А тому, прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача призначити пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно з статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" без перевірки наявності чи відсутності усіх для цього підстав є передчасним.

Щодо визначення належного органу пенсійного фонду, яким має здійснювати розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у цій справі, суд зазначає про таке.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно із пунктом 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача про призначення пенсії від 16.05.2024 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.

З урахуванням наведеного, дії зобов`язального характеру щодо повторного розгляду заяви має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачці пенсії у зв`язку із втратою годувальника, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Висновки за результатами розгляду справи

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За результатами розгляду справи відповідачі не довели правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, однак виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Судові витрати

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього судом відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI. Доказів понесення інших судових витрат суду надано не було. Таким чином, суд не присуджує та не стягує у цій справі судові витрати.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.05.2024 № 06.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2024 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 23 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.