Справа № 580/2345/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у встановленні строку для подання звіту

24 вересня 2024 року справа № 580/2345/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду із заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надати письмовий звіт про остаточне виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/2345/24 від 17.04.2024.

Заява мотивована тим, що Черкаським окружним адміністративним судом винесено рішення від 17.04.2024 у справі № 580/2345/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, яким позовні вимоги задоволено частково та ухвалено: визнати протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення та щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром з 01.04.2019; зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.09.2023 № ФР36104 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Вказане рішення набрало законної сили 18.05.2024.

На виконання рішення суду були отримано виконавчі листи та відкрито виконавче провадження ВП № 75306791. ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. Виконавцем було надано копію листа боржника від 05.07.2024 про виконання рішення суду.

Відповідно до листа ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено перерахунок пенсії та нараховано суму доплати в розмірі 572022,28 грн, яка включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Вказані дії не можна вважати належним виконанням рішення, оскільки ОСОБА_1 після набрання рішенням суду законної сили продовжив отримувати пенсію в сумі 27889,56 грн, а не 34794,10 грн, тобто із застосуванням обмеження максимального розміру пенси десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Доплата в розмірі 572022,28 грн, яку відповідач перерахував починаючи із 01.04.2019 це сума заборгованості. Тобто, це та сума, яку відповідач повинен був сплатити, починаючи з 01.04.2019.

Позивач звернув увагу, що пенсія, яка нарахована без застосування обмежень становить 34794,10 грн.

Отже, на даний час відповідач продовжує при виплаті пенсії застосовувати обмеження в розмірі десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, навмисно створюючи заборгованість по сплаті пенсії з подальшим внесенням такої заборгованості до Реєстру заборгованості.

Представниця відповідача подала до суду заперечення на заяву в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, в якому просить відмовити у її задоволенні та зазначила, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 у справі № 580/2345/24 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 виходячи з 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.09.2023 № ФР36104 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Розмір пенсії з 01.04.2019 становить 27889,56 грн. Пенсію у перерахованому розмірі ОСОБА_1 отримує із липня 2024 року. Загальна сума доплати пенсії за період із 01.04.2019 до 30.06.2024 становить 572022,28 грн.

Крім того, представниця відповідача звернула увагу, що доказів вчинення заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України Про виконавче провадження позивач до заяви не додав, а тому об`єктивні підстави, які підтверджені належними та допустимими доказами, задля застосування судом права встановити судовий контроль відсутні.

Також просила врахувати введення воєнного стану в Україні.

Зважаючи на те, що статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено обов`язковість розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви позивача у письмовому провадженні.

Під час вирішення поданої заяви по суті суд зазначає таке.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена статті 129 Конституції України та частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до частини 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Завершальною стадію судового провадження являється виконання судового рішення як гарантія захисту порушених прав та інтересів осіб, які звернулись до суду за їх відновленням.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Рішенням від 17.04.2024 у справі № 580/2345/24, яке набрало законної сили 18.05.2024, Черкаський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив частково:

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення та щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром з 01.04.2019;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.09.2023 № ФР36104 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- у задоволенні іншої частини вимог відмовив.

Суд врахував, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 згаданої норми КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства можна зробити висновок, що стаття 382 КАС України надає право суду, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом.

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України Про виконавче провадження).

За положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З аналізу зазначених норм законодавства суд доходить висновку, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Тобто, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд встановив, що 10.06.2024 позивач за його заявою отримав виконавчий лист, зокрема про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.09.2023 № ФР36104 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Постановою від 17.06.2024 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрив виконавче провадження № 75306791 з виконання виконавчого листа № 580/2345/24, виданого 10.06.2024, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.09.2023 № ФР36104 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, доказів вчинення заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України Про виконавче провадження позивач до заяви не додав, а тому об`єктивні підстави, які підтверджені належними та допустимими доказами, задля застосування судом права встановити судовий контроль відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 248, 256, 382, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 580/2345/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 24.09.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК