Справа № 592/14889/24
Суддя: Алфьоров А. М.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/149/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії СУ № 1382/2024 відносно якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. З вказаною постановою він не погоджується, вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесена з порушенням чинного законодавства, викладені в ній обставини та підстави порушення військового обліку в особливий період такі, що не відповідають дійсності, а розгляд справи є неповним та необ`єктивним, оскільки він не був повідомлений повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік, уточнення облікових даних, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Просить суд: скасувати постанову СУ № 1382/2024 від 20.08.2024 р. винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.; стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, надали відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом було встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення СУ № 1382/2024 від 20.08.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

Підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що 02.08.2024 р. о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 своєчасно не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про причини неприбуття не повідомив, чим своїми умисними діями, що виразились у тривалому, неперервному невиконанні обов`язків, передбачених та покладених на нього законом, а саме невиконання ним вимог ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовника, військовозобов`язаних та резервистів».

Вказані обставини підтверджуються повісткою № 00901 від 01.08.2024 р., Актом відмови від отримання повістки від 01.08.2024 р., Актом № 1382/2024 про доставлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. ст. 210, 210-1 КУпАП.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно ч. 10ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до положень статті 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач порушив норми ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП встановлено, адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 3 статті 210 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 1 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016, (Правила) на виконання вимог ч. 5ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із п. 1 Правил призовники і військовозобов`язані повинні: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України; прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району; особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади; негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа; подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

01.08.2024 р. позивачу ОСОБА_1 вручалася повістка № 00901 від 01.08.2024 р. про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09 год. 00 хв. 02.08.2024 р. для взяття на військовий облік, уточнення облікових даних, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки, про що було складено Акт відмови від отримання повістки від 01.08.2024 р.

14.08.2024 р. працівниками поліції у відповідності до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про Національну поліцію», абз. 1 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервистів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487, в порядку передбаченому ст. 259 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_4 був доставлений ОСОБА_1 , відносно якого було складено матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП., що підтверджується Актом № 1382/2024 про доставлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. ст. 210, 210-1 КУпАП.

14.08.2024 р. ОСОБА_1 було повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, проте останній відмовився від підпису.

Вказані обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови СУ № 1382/2024 від 20.08.2024 р.

Суд критично відноситься до доводів позивача щодо поважності причини неприбуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки повістка видається конкретній особі, повинна бути персоналізованою, мати містити чітку та зрозумілу мету виклику для здійснення певних дій, виходячи з наступного.

Законодавство не передбачає, що повістка повинна мати деталізований перелік вимог, вона лише зобов`язує особу виконати виклик у встановлений термін.

Повістка про виклик ОСОБА_1 була спрямована на виконання конкретних обов`язків, передбачених ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резирвістів.

При цьому, вказані позивачем порушення законодавства при винесенні постанови про притягнення його до адміністративне правопорушення є несуттєвими та не можуть слугувати причиною для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Зважаючи на викладене, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення СУ № 1382/2024 від 20.08.2024 р.

Керуючись ст. ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надісланням його копії до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя А.М. Алфьоров