Справа № 200/7212/23
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 вересня 2024 року Справа №200/7212/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі № 200/7212/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі УПФ), Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28 серпня 2023 року про припинення страхових виплат ОСОБА_1 з 14 липня 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної щомісячної страхової виплати та виплатити заборгованість починаючи з 14 липня 2023 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації №1 від 23 березня 2023 року про скасування дії довідки №3003-1954 від 14 березня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі № 200/7212/23 - повернуто апелянту.

12 вересня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що з 04.03.2023 року відповідачем не здійснено заходів щодо виконання рішення суду від 29 січня 2024 року.

20 вересня 2024 року до суду надійшли заперечення УПФ на заяву про встановлення судового контролю, згідно якого на виконання рішення суду по справі № 200/7212/23 проведено нарахування щомісячних страхових виплат за період з 14 липня 2023 року по 31 березня 2024 року в загальній сумі 152639,85 грн., яка обліковується відповідно до пункту 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165.

З 01 квітня 2024 року продовжено нарахування щомісячних страхових виплат в сумі 19028,33 грн. Належні суми щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2024 року перераховуються ОСОБА_1 щомісячно, у визначені терміни, на поточний банківський рахунок відкритий в АТ «ОЩАДБАНК».

З урахуванням передбачених в бюджеті Пенсійного фонду України видатків (програма за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду») такі суми будуть виплачуватись щомісяця у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного на 1 січня відповідного року, до повної виплати недоотриманої особою пенсії.

Вивчивши доводи ОСОБА_1 , що викладені у заяві та заперечення УПФ, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно Розрахунку витрат для проведення призначення страхових виплат за рішенням суду, відповідачем здійснено нарахування щомісячних страхових виплат за період з 14 липня 2023 року по 31 березня 2024 року в загальній сумі 152639,85 грн.

Згідно ст. 129-1 Конституції України - судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 вказаної статті).

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 (далі - Положення про ПФУ) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2 Положення про Пенсійний фонд України передбачено, що Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно пункту 7 Положення про ПФУ Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Повноваження органів Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все ст.23 Бюджетного кодексу України, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

З урахуванням встановлених обставин та на підставі аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині невиплати заборгованості щомісячної страхової виплати за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №360/3573/20.

Як вже зазначалось судом, згідно розрахунку витрат для проведення призначення страхових виплат за рішенням суду відповідачем частково виконано рішення суду, щодо нарахування щомісячної виплати за минулі періоди та здійснюється поточна виплата, разом з цим для виплати заборгованості не передбачено відповідного фінансування.

Отже, відповідачем виконуються заходи, направлені на виконання судового рішення, однак останнє не виконано з незалежних від УПФ причин, оскільки подальше виконання залежить від фінансування Пенсійного фонду України, що унеможливлює застосування судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року №200/7212/23.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв