Справа № 560/13355/24
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

24 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.09.2024 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до якої, просить визнати протиправною та скасувати:

- постанову від 05.09.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП №75953153;

- постанову від 05.09.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП №75952763.

Окрім того, у позовній заяві ОСОБА_1 заявлене клопотання про витребування від Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підтверджуючих документів, що ним отримано: постанову № 677/367/24, видану 08.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, постанову № 677/366/24, видану 08.07.2024 Красилівським районним судом Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на таке.

На виконання постанови № 677/366/24, видану 08.07.2024 Красилівським районним судом Хмельницької області, винесено постанову від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №75953153; на виконання постанови № 677/367/24, виданої 08.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, винесено постанову від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП, видану 08.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області.

Водночас, як зазначає позивач, вказаних вище судових рішень він не отримував.

У зв`язку із неотриманням ним вказаних вище судових рішень, наміром оскаржити їх в апеляційному порядку, ОСОБА_1 вважає винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов про відкриття виконавчих проваджень передчасним.

Також, як на підставу своїх вимог, позивач посилається на те, що ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначає обов`язкові реквізити виконавчого документа.

Виходячи з того, що ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII визначено, що у виконавчому документі зазначаються, зокрема: дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб), ОСОБА_1 вказує на те, що в постанові від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №75952763, зазначено: постанова № 677/367/24 видана 08.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області суддя Вознюк Р.В.

Водночас, як зазначає позивач, за інформацією сайту Хмельницького міського суду саме, судді Вознюка Р.В. серед суддів даного суду немає.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року: у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено; відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 24.09.2024 р. о 09:45 год.; зобов`язано Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) разом із відзивом на позовну заяву надати до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчих проваджень № 75953153 та № 75952763; зобов`язано Красилівський районний суд Хмельницької області у триденний термін з моменту отримання ухвали суду надати докази отримання ОСОБА_1 постанови Красилівського районного суду Хмельницької області по справі № 677/367/24 від 08.07.2024 та постанови Красилівського районного суду Хмельницької області по справі № 677/366/24 від 08.07.2024 року.

Від Красилівського районного суду Хмельницької області 20.09.2024 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи на виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 до суду надійшли письмові пояснення з додатками.

Від представника відповідача до суду 23.09.2024 надійшов відзив, згідно із яким, Хмельницький ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) проти задоволення позовних вимог заперечує, просить у їх задоволенні відмовити, зокрема, з таких підстав.

Відповідач посилається на те, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваних постанов дотримано вимоги Закону № 1404-VIII.

Окрім того, Хмельницький ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) вказує, що Красилівський районний суд Хмельницької області неодноразово своїми повістками викликав ОСОБА_1 в судові засідання по справах №№ 677/366/24, 677/367/24, але останній так само неодноразово не з`являвся, за що до нього за ухвалами суду застосовувався привід, хоча він жодного разу фактично і не був здійснений.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до матеріалів справи, сторони належним чином повідомлені про дату, місце і час проведення судового засідання.

У відповідності до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Суддею Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюком Р.В. 08.07.2024 у справі № 677/366/24 винесено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Постанова суду набрала законної сили 19.07.2024 року.

Суддею Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюком Р.В. 08.07.2024 у справі № 677/367/24 винесено постанову, якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова суду набрала законної сили 19.07.2024 року.

Старшим державним виконавцем Каленіковим Дмитром Ігоровичем Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) 05.09.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75953153 з виконання постанови № 677/366/24, виданої 08.07.2024 суддею Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_2 про стягнення штрафу в сумі 6800 грн. з ОСОБА_1 .

Старшим державним виконавцем Каленіковим Дмитром Ігоровичем Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) 05.09.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75952763 з виконання постанови № 677/367/24, виданої 08.07.2024 суддею Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_2 про стягнення штрафу в сумі 6800 грн. з ОСОБА_1 .

Супровідними листами від 05.09.2024 № 47986/2514-45/5 і № 47970/2514-45/5 вказані вище постанови старшого державного виконавця направлялися ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з винесенням старшим державним виконавцем Каленіковим Дмитром Ігоровичем Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) постанов про відкриття провадження від 05.09.2024 № 75953153 і № 75952763 відповідно, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

При цьому, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання) (пункт 1 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Каленіковим Дмитром Ігоровичем Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) від Красилівського районного суду Хмельницької області 03.09.2024 отримані заяви та такі, що набрали законної сили: постанови судді Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_2 від 08.07.2024 у справах № 677/366/24 та № 677/367/24, з відмітками про набрання ними законної сили 19.07.2024 року.

Отримавши заяви Красилівського районного суду Хмельницької області з примусового виконання, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП в частині стягнення адміністративного штрафу з громадянина ОСОБА_1 , разом з постановами Красилівського районного суду Хмельницької області з відмітками про набрання ними законної сили, старший державний виконавець керувався положеннями статті 26 Закону № 1404-VIII, що регулює початок примусового виконання рішення.

Так, частиною першою вказаної статті визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Отже, державний виконавець зобов`язаний відповідно до вимог чинного законодавства не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що старший державний виконавець, отримавши для примусового виконання постанови Красилівського районного суду Хмельницької області в частині стягнення штрафу з громадянина ОСОБА_1 правомірно виніс оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження.

На момент відкриття виконавчого провадження у старшого державного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження по виконанню постанов № 677/366/23 та № 677/367/24 від 08.07.2024 року, виданих Красилівським районним судом Хмельницької області про стягнення штрафу в сумі 6800, 00 грн., відповідно до кожної вказаної постанови суду, з ОСОБА_1 , а в подальшому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII визначено чіткий перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 294 КУаАП встановлено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Частиною 4 ст. 299 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Статтею 307 КУпАП встановлено строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу, так штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Отже, визначений у постанові штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У зв`язку з добровільною несплатою штрафу після отримання виконавчого документу, у порядку примусового виконання такий стягується у подвійному розмірі.

При цьому, надаючи оцінку аргументам позивача про те, що ним не отримувалися постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.07.2024 року у справах № 677/366/23 та № 677/367/24, у зв`язку із чим винесення старшим державним виконавцем оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження є передчасним і протиправним, то суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Пунктом 13 Розділу XIV Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (із зміінами і доповненнями) (далі Інструкція) передбачено, що копії процесуальних документів суду надсилаються учасникам судового процесу відповідно до вимог процесуального законодавства, Інструкції, Положення про АСДС.

Здійснюючи провадження у справах про адміністративні правопорушення, віднесених до їх компетенції, суди (судді) керуються, зокрема, положеннями Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також: положеннями Кодексу України про адміністративне судочинство, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України (аналогія закону).

Частиною 1 ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно із п. 12 Розділу XIV Інструкції, процесуальні документи суду відправляються в порядку, визначеному процесуальним законодавством - електронними засобами зв`язку, поштою або можуть вручатися під розписку (на оригіналі процесуального документа, окремому аркуші, заяві тощо), яка обов`язково долучається до судової справи.

Абзацами 4, 5 Розділу XI Інструкції встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає копії електронних примірників судових рішень у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Копія судового рішення в електронній формі надсилається в порядку, передбаченому процесуальними кодексами, з дотриманням вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги" та Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до п. 16 Розділу XIV Інструкції, факт неодержання процесуальних документів адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке (без реєстрації в АСДС але з відміткою про дату отримання судом) разом з неотриманими документами та конвертом передається судді, у якого справа перебуває на розгляді.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстровано Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів) (далі Положення).

У підпункті 5.8 пункту 5 Положення визначено, що офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Окрім того, судом встановлено, що зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 Красилівським районним судом Хмельницької області надані письмові пояснення, згідно із якими, вказаний суд загальної юрисдикції 09.07.2024 направив в електронний кабінет ОСОБА_1 постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.07.2024 року у справах № 677/366/23 та № 677/367/24.

Також, як вказує Красилівський районний суд Хмельницької області, зазначені вище судові рішення додатково надіслані ОСОБА_1 рекомендованими листами через АТ «УКРПОШТА» (номера відправлень 703 та 294).

Дослідивши додані до письмових пояснень Красилівського районного суду Хмельницької області, копії документів, суд встановив таке.

Згідно із копією довідки про доставку електронного документу, постанова по справі № 677/366/23 (суддя Вознюк Р.В.) надіслана ОСОБА_1 в його електронний кабінет і доставлена 09.07.2024 22:35:14.

Відповідно до копії довідки про доставку електронного докоменту, постанова по справі № 677/367/23 (суддя Вознюк Р.В.) надіслана ОСОБА_1 в його електронний кабінет і доставлена 09.07.2024 22:35:14.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 12.07.2024 ОСОБА_1 на адресу: 31000, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, вул. Староцерковна, 31А, Красилівським районним судом Хмельницької області направлено постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.07.2024 року у справі № 677/366/23 (номер поштового відправлення № 703).

Відповідно до відмітки посадової особи АТ «УКРПОШТА» у довідці про причини повернення/досилання Красилівському районному суду Хмельницької області вказаного вище поштового відправлення, зазначено «за закінченням терміну зберігання».

За трекінгом поштового відправлення № 703 на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА», щодо вказаного поштового відправлення зазначено: 12.07.2024 «Створено онлайн. Очікує приймання»; 13.07.2024 «Прийнято»; 13.07.2024 «Прибуло до Відділення»; 16.07.2024 «Невдала спроба вручення»; 13.08.2024 «Повернення Відправнику Закінчення встановленого терміну зберігання»; 14.08.2024 «Вручено особисто».

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 12.07.2024 ОСОБА_1 на адресу: 31000, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Красилів, вул. Староцерковна, 31А, Красилівським районним судом Хмельницької області направлено постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.07.2024 року у справі № 677/367/23 (поштове відправлення № 294).

Відповідно до відмітки посадової особи АТ «УКРПОШТА» у довідці про причини повернення/досилання Красилівському районному суду Хмельницької області вказаного вище поштового відправлення, зазначено «за закінченням терміну зберігання».

За трекінгом поштового відправлення № 294 на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА», щодо вказаного поштового відправлення зазначено: 12.07.2024 «Створено онлайн. Очікує приймання»; 13.07.2024 «Прийнято»; 13.07.2024 «Прибуло до Відділення»; 16.07.2024 «Невдала спроба вручення»; 13.08.2024 «Повернення Відправнику Закінчення встановленого терміну зберігання»; 14.08.2024 «Вручено особисто».

За таких обставин і правових підстав, суд виходить з того, що Красилівським районним судом Хмельницької області вжито усіх заходів, передбачених вимогами КУпАП, Інструкції, Положення про АСДС, для повідомлення ОСОБА_1 щодо застосування до нього адміністративним стягнень, на підставі постанов суду від 08.07.2024 року у справах № 677/366/23 та № 677/367/24.

Отже, право позивача бути обізнаним щодо притягнення до відповідальності та застосування стягнення, а також право оскаржити у встановленому порядку акт суб`єкта владних повноважень, яким до позивача застосовані негативні санкції, або ж сплатити штраф у добровільному порядку, порушено не було.

Суд звертає увагу, що лише після набрання судовими рішеннями законної сили, у порядку, передбаченому законодавством України, постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.07.2024 року у справах № 677/366/23 та № 677/367/24 були скеровані для примусового виконання відповідно до вимог КУпАП.

При цьому, суд зауважує, що виконавець перевіряє відповідність виконавчого документа вимогам ст. 4 Закону №1404-VIII, у тому числи щодо наявності відмітки про набрання рішенням, що підлягає примусовому виконанню, законної сили.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що оскаржувані постанови старшого державного виконавця відповідають встановленим частиною 1 ст. 4 Закону №1404-VIII вимогам до виконавчого документа, у тому числі щодо зазначення дати набрання постановою законної сили та строку пред`явлення рішення до виконання.

З огляду на викладене вище, у виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, що передбачені ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VIII.

Згідно зі статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Водночас, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який станом на теперішній час триває.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, доповненого Законом України від 15.03.2022 №2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постанови по справах про адміністративне правопорушення набрали законної сили 19.07.2024 року, строк пред`явлення постанов до виконання - три місяці.

З огляду на те, що постанови про накладення адміністративного стягнення виконуються уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як КУпАП так і іншими законами України, зокрема, Законом №1404-VIII, суд дійшов висновку, що державним виконавцем обґрунтовано враховано чинні законодавчі зміни у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження, діяв на підставі Закону №1404-VIII, вимог КУпАП та в межах повноважень, оскаржувані постанови відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, є законними, обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

Водночас, щодо аргументів позивача про те, що в постанові від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №75952763 зазначено: постанова № 677/367/24 видана 08.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області суддя Вознюк Р.В., у той час, як, згідно за інформацією сайту Хмельницького міського суду вказаного судді серед суддів даного суду немає, що, на думку позивача, є окремою підставою для визнання такої постанови державного виконавця протиправною і її скасування, то суд їх відхиляє з огляду на таке.

Так, з постанови від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження № 75952763 вбачається, що у ній зазначено: постанова № 677/367/24 видана 08.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області суддя Вознюк Р.В.

Як судом вже зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження та інші.

У статті 4 Закону №1404-VIII вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У даній справі позивач посилається на те, що в постанові від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №75952763 зазначено: постанова № 677/367/24 видана 08.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області суддя Вознюк Р.В., у той час, як, згідно за інформацією сайту Хмельницького міського суду вказаного судді серед суддів даного суду немає.

У той же час, суд звертає увагу, що підставою винесення постанови від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №75952763 старшим державним виконавцем стало отримання від Красилівського районного суду Хмельницької області відповідної заяви суду, до якої було додано копію постанови від 08.07.2024 у справі № 677/367/24, з якої вбачається, що вказана постанова винесена саме Красилівським районним судом Хмельницької області (суддя Вознюк Р.В.).

На думку суду, вказана вище помилка у постанові про відкриття виконавчого провадження не є визначальною, а формальні аргументи не можуть слугувати основною перешкодою у реальному виконанні судового рішення.

Крім того, суд зазначає, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, самі по собі певні процедурні порушення не повинні породжувати правових наслідків для дійсності акта, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Наведена вище позиція суду покликана забезпечити практичну реалізацію однієї із основних засад судочинства, закріпленої, серед іншого, у статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) «Обов`язковість судових рішень».

Так, частиною 2 ст. 13 Закону № 1402-VIII встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Також ст. 298 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Європейський суд з прав людини, практика якого є джерелом права для застосування судами України згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", неодноразово наголошував на провідній ролі принципу "Обов`язковості судових рішень" - право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6. (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року,заява № 18357/91, п. 40.)

Суд вважає за доцільне нагадати, що ЄСПЛ неодноразово висловлювався у своїх рішеннях про існування проблеми невиконання судових рішень в України - у «пілотному» рішенні у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine п.73) від 15.10.2009 року, заява № 40450/04, Суд зазначив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Формалістичний підхід до розгляду даної скарги і прийняття рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з підстав очевидних формальних помилок у такій постанові видається таким, що не відповідає тлумаченню Європейським Судом статті 6 конвенції, оскільки б зашкодив практичній реалізації принципу "Обов`язковості судових рішень".

З огляду на викладене вище, суд розцінює прийняте 05.09.2024 державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження №75952763, як таке що прийняте розумно, об`єктивно, із спрямованістю на швидке обов`язкове виконання судового рішення.

Водночас, визнання протиправною і скасування постанови старшого державного виконавця Каленікова Дмитра Ігоровича Хмельницького ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МУМЮ (м. Київ) від 05.09.2024 про відкриття виконавчого провадження № 75952763 з формальних підстав, на думку суду, видається, таким, що не відповідає принципу "верховенства права".

Додатково суд вказує, що в даному випадку старшим державним виконавцем не було допущено істотного порушення прав ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні, через формальну описку у постанові про відкриття провадження.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 5 КАС України, судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування постанови державного виконавця підлягає лише порушене право заявника.

Отже, суд доходить висновку, що оскільки старший державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження № 75952763, не допустив будь-яких істотних порушень прав ОСОБА_1 , то доводи позивача в цій частині слід відхилити.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем правомірності оскаржуваних у цій справі постанов старшого державного виконавця від 05.09.2024 про відкриття виконавчих проваджень № 75953153 і № 75952763.

За таких обставин і правових підстав, суд виходить з того, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачем не надано доказів понесених ним судових витрат, то такі розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 35014284)

Головуючий суддя Є.В. Печений