Справа № 380/4168/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань відводу судді

24 вересня 2024 року справа № 380/4168/24 м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в письмовому порядку заяву представника позивача про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І. від розгляду справи № 380/4168/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

встановив:

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог від 28.03.2024 просить:

- визнати протиправним та скасувати, (з часу видачі) пункт 1 наказу ГУНП у Львівській області "Про відрядження поліцейських БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області" від 06.02.2024 № 10 дск у підпорядкування Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють".

- визнати протиправним та скасувати (з часу видачі) наказ ГУНП у Львівській області № 503 від 07.02.2024 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області Про особовий склад від 07.02.2024 № 72 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч.1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту).

- поновити позивача з 17.02.2024 на посаді начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Львів" Головного управління Національної поліції, стягнувши з відповідача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

23.09.2024 до суду надійшла заява представника позивача про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І. від розгляду справи № 380/4168/24. Заява обґрунтована тим, що 22.09.2024 через онлайн-ресурс «Судові засідання та реєстр» представнику позивача стало відомо про те, що суддею Мричко Н.І. 20.09.2024 складено повний текст судового рішення від 11.09.2024 у справі № 380/4174/24 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку. Так, згідно з резолютивною частиною судового рішення № 380/4174/24, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено з підстав викладених у судовому рішенні. Предметом оскарження у справі № 380/4174/24 було визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській області №503 від 07.02.2024 в частині застосування до ОСОБА_2 старшого сержанта поліції, поліцейського взводу № 1 роти №2 БПСПОП "Львів" дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції України у Львівській області № 70 о/с від 07.02.2024 в частині звільнення ОСОБА_2 старшого сержанта поліції, поліцейського взводу №1 роти № 2 БПСПОП «Львів», зі служби у поліції із 07.02.2024.

Таким чином, на думку представника позивача, суддею Мричко Н.І. судовим рішенням від 20.09.2024 у справі № 380/4174/24 вже надано юридичну оцінку спірним правовідносинах, що складись між позивачами та ГУНП у Львівській області, ДПОП ОШБ НПУ «ЛЮТЬ», досліджено докази, а прийняття суддею іншого рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , окрім відмови у задоволенні позову буде суперечити вже прийнятому судовому рішенню у іншій справі, а у випадку задоволення позову це призведе до колізії у правових позиціях вже під час апеляційного розгляду справи.

З огляду на викладене, для забезпечення умов, за яких в учасників справи не виникало будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, забезпечення неупередженості судді при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень, з метою уникнення сумнівів та припущень позивача щодо правильності та неупередженості вирішення судом спору та, з метою здійснення завдань та забезпечення дотримання принципів адміністративного судочинства і відновлення у позивача та будь-якого іншого стороннього спостерігача об`єктивного ставлення та довіри до суду, просить заяву задовольнити.

Вирішуючи заяву представника позивача про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І. від розгляду справи № 380/4168/24, суд виходив з такого.

Положеннями статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід).

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом 10 днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України в чинній редакції, зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 вказаного Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні по справі «Ветштайн проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як указано в Бангалорських принципах, поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Водночас, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, офіційними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як видно із заяви про відвід, такий відвід фактично мотивований незгодою з ухваленим суддею Мричко Н.І. у іншій судовій справі рішення, що, в свою чергу, у відповідності до частини четвертої статті 36 КАС України, не може бути підставою для відводу судді.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Мричко Н.І. в результаті розгляду справи № 380/4168/24, або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості такої судді під час розгляду справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Отже, наведені у заяві мотиви є необгрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для відводу судді Мричко Н.І. у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи висновок про необґрунтованість заявленого відводу, суд вважає за необхідне заяву про відвід судді передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 243, 248, 250, КАС України, суд

УХВАЛИВ:

визнати заявлений відвід судді Мричко Н.І. необґрунтованим.

Заяву представника позивача про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І. від розгляду справи №380/4168/24 передати до відділу документального забезпечення і діловодства (канцелярії суду) для здійснення автоматизованого розподілу заяви про відвід судді відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.