Справа № 380/20480/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М.,
суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лебідко Юзефи Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
встановив:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області № 42 від 04.08.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до його пільгового стажу період роботи з 01.07.1989 по 12.12.1989, з 18.03.1991 по 20.11.1994, з 01.03.1996 по 30.04.1998, який підтверджено трудовою книжкою серії НОМЕР_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 у справі № 380/10888/23 скасовано та позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2024 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 у справі № 380/20480/23 та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області № 42 від 04.08.2023 про відмову в призначенні за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 від 28.07.2023, згідно його заяви, з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині постанови. В решті вимог відмовлено. Судом також здійснено розподіл судових витрат.

Представник ОСОБА_1 адвокат Лебідко Ю.І. подала до суду заяву про ухвалення додаткової постанови в частині зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 періодів, і зокрема: зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу роботи період з 01.07.1989 по 12.12.1989 електрозварювальником ручної дугової зварювання в Будівельному правлінні № 2 «Донецькжитлобуд» ; з 18.03.1991 по 20.11.1994 ковалем в колгоспі «Червоний Жовтень» Марянського району Донецької області; з 01.03.1996 по 30.04.21998 сучкорубом в ТОВ «ППВ» в с. Ваніно Хабаровського краю рф, а також до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 12.12 1994 по 21.01.1996 на підземній роботі на шахті «Південнодонецька» шахтоуправління «Донецьквугілля» та з 01.04.2004 по 23.09.2011 ковалем ручного кування у ТОВ «Агрофірма «Агротис» с. Павлівка Донецької області.

Оскільки постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2024 прийнята в порядку письмового провадження, апеляційний суд відповідно до вимог частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає заяву про ухвалення додаткової постанови в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 у справі №1540/4122/18 зазначено, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

За змістом частини першої статті 252 КАС України підставою для ухвалення додаткового рішення може бути не ухвалення судом рішення щодо однієї з позовних вимог, якщо щодо решти вимог, заявлених у позові, рішення ухвалено. Додаткове рішення необхідне також у тих випадках, коли відповідь суду не відповідає обсягу поставленого питання або ж спосіб судового захисту викладений неповно.

Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі вимоги позивача, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу цих позовних вимог досліджувалися докази.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 у справі № 9901/118/19 зазначено, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Стаття 252 КАС України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення (постанови чи ухвали) з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові чи ухвалі.

Обґрунтування вказаної заяви про ухвалення додаткового судового рішення зводиться фактично до незгоди із резолютивною частиною судового рішення у справі №380/20480/23.

Однак, у даному випадку позивач може звернутись із касаційною скаргою на зазначену постанову до суду касаційної інстанції.

Водночас, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений ст. 252 України, є вичерпним і доводи скаржника не свідчать про існування жодної з них для можливості ухвалення судом додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 132, 142, 243, 252, 321, 325 КАС України, суд, -

ухвалив :

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лебідко Юзефи Іванівни про ухвалення додаткового судового рішення у справі №380/20480/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар