Справа № 400/11556/23
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа №400/11556/23

адміністративне провадження №К/990/30650/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Смоковича М.І.,

перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №400/11556/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2021 та 2022 роки у загальній кількості 38 календарних днів;

- зобов`язати Територіальне управління нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2021 та 2022 роки у загальній кількості 38 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 16 червня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління щодо ненарахування та невиплати як особі начальницького складу, що повторно звільнилася зі служби, одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно ст. 9 Закону України №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за період служби з дня останнього зарахування на службу в ДБР (27 липня 2020 року) до дня звільнення зі служби в ДБР (16 червня 2023 року) та з урахуванням періоду попередньої служби 2 міс. 9 днів, за який не було виплачено таку одноразову грошову допомогу під час звільнення з попереднього місця служби, тобто всього за 3 повних календарних років служби;

- зобов`язати Територіальне управління нарахувати та виплатити як особі начальницького складу, що повторно звільнилася зі служби, одноразову грошову допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно статті 9 Закону України №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за період служби з дня останнього зарахування на службу в ДБР (27 липня 2020 року) до дня звільнення зі служби в ДБР (16 червня 2023 року) та з урахуванням періоду попередньої служби 2 міс. 9 днів, за який не було виплачено таку одноразову грошову допомогу під час звільнення з попереднього місця служби, тобто всього за 3 повних календарних роки служби.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2021 та 2022 роки у загальній кількості 38 календарних днів.

Зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2021 та 2022 роки у загальній кількості 38 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 16 червня 2023 року.

В задоволенні вимог позивача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, відповідач звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 6 серпня 2024 року через підсистему "Електронний суд".

Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Верховний Суд ухвалою від 14 серпня 2024 року залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до Суду: 1) документа про сплату судового збору.

На виконання цієї ухвали та в межах наданого строку, відповідач усунув недоліки в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 327-331, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі №400/11556/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №400/11556/23.

Встановити іншим учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі для подання відзиву на касаційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії такого відзиву з доданими до нього документами іншим учасникам справи.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники зареєстровані у такій автоматизованій системі. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

М.І. Смокович,

Судді Верховного Суду