Справа № 380/3176/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/3176/24 пров. № А/857/17297/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

суддя у І інстанції Братичак У.В.,

час ухвалення судового рішення 12 год 16 хв,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 13 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ № 9 від 06.01.2024 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Департамент) «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення»;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 164 о/с від 31.01.2024 Департаменту «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (далі Закон №580-VIII);

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП), яку він обіймав до звільнення;

- зобов`язати Департамент виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 31.01.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 380/3176/24 позову було задоволено.

Визнано протиправними та скасовано накази Департаменту №9 від 05.01.2024 Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення та наказ №164 о/с від 31.01.2024 По особовому складу щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII.

Поновлено позивача з 01.02.2024 на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП та стягнено з Департаменту на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.02.2024 по 03.06.2024 включно в сумі 54861,32 грн з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що твердження відповідача про порушення позивачем пункту 12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) є неприпустимими до встановлення його вини у вчиненні кримінального правопорушення згідно з вироком суду, який набрав законної сили. Про підозру у кримінальному провадженні №0000520 від 17.11.2023 жодній особі не повідомлено, запобіжний захід не обирався. Викладене свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, оскільки дисциплінарне стягнення застосовано за відсутності належних та достовірних доказів, без врахування всіх обставин події.

Тому накази Департаменту №9 від 05.01.2024 та №164о/с від 31.01.2024 є протиправними, їх слід скасувати та поновити ОСОБА_1 на службі із виплатою середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

У поданій апеляційній скарзі Департамент просив скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

При обґрунтуванні своїх вимог звертає увагу апеляційного суду на те, що суд першої інстанції при оцінки наданої ОСОБА_2 інформації не врахував, що він не має медичної освіти, щоб належно оцінити фізичне та ментальне здоров`я загиблого брата. Жодних доказів на підтвердження своїх свідчень ОСОБА_2 не надано. Від позивача дисциплінарній комісії клопотання про допит ОСОБА_2 не надходило.

Водночас членами дисциплінарної комісії було встановлено що працівники УПП, що перебували у складі наряду «Омега - 703», 17.11.2023 в проміжок часу з 06 год 45 хв по 06 год 49 хв здійснювали рух вулицями Городоцька, Виговського, Головатого з подальшим виїздом на вулицю Яворницького. На ділянці дороги по вулиці Яворницького біля будинку № 7 перед нерегульованим пішохідним переходом встановлено дорожні знаки:

3.29 «Обмеження максимальної швидкості», даний знак забороняє рух із швидкості, що перевищує 40 км/год.;

1.37 «Дорожні роботи», який встановлюється на відстані 10-15 метрів до місця виконання короткострокових дорожніх робіт на проїзній частині в населеному пункті;

1.39 «Аварійно небезпечна ділянка (інша небезпека)» разом з табличками про види небезпеки 7.21.1 та 7.21.3, який позначає ділянку дороги у місці, де геометричні параметри проїзної частини, радіуси вертикальних і горизонтальних кривих тощо не відповідають вимогам будівельних норм. Разом зі знаком встановлені таблички, що інформують про можливий вид дорожньо-транспортної пригоди у місцях або на ділянках їх концентрації.

Відтак, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу та посадовою особою, що наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням ПДР його учасниками, всупереч вимогам пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Окрім того, позивачу ставиться у провину порушення підпункту 12 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП про обов`язок під час керування патрульним автомобілем бути прикладом для інших учасників дорожнього руху в частині дотримання ПДР.

Судом проігноровано порушення позивачем наказів керівників в частині дотримання транспортної дисципліни та руху в населених пунктах та поза ними з увімкненими проблисковими маячками.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що відповідачем не було враховано всіх обставин ДТП, зокрема дорожньої обстановки, стану транспортних засобів, дій потерпілого, що унеможливлює об`єктивну оцінку дій позивача та його позитивній характеристиці за місцем роботи.

Представник Департаменту у судовому засіданні апеляційного суду підтримала подану апеляційну скарги доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник позивача у ході апеляційного розгляду підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП.

Старший інспектор-черговий відділу чергової служби УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 17.11.2023 за вих. №22618вн/41/12/01-2023 подав доповідну записку на ім?я керівництва УПП щодо факту ДТП за участю працівника УПП, що мала місце 17.11.2023 о 06 год 52 хв у АДРЕСА_1 , у якій зазначив, водій ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем марки SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), здійснив наїзд на пішохода, який переходив проїжджу частину дороги по нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок ДТП пішохід від отриманих травм помер на території Комунальної міської клінічної лікарні №8 (місто Львів, вулиця Навроцького, 23) у кареті швидкої медичної допомоги.

За вказаним фактом ДТП наказом Департаменту від 17.11.2023 №2345 Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків призначено службове розслідування, утворено дисциплінарну комісію та відсторонено капрала поліції ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 15.12.2023, у якому констатовано, що 17.11.2023 о 06 год. 52 хв., поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП капрал поліції ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем SKODA RAPID, з номерним знаком НОМЕР_1 (на синьому фоні), у місті Львову по вулиці Яворницького, 10, здійснив наїзд на пішохода, який раптово вийшов на нерегульований пішохідний перехід після проїжджаючого зустрічного транспортного засобу. Внаслідок ДТП пішохід від отриманих травм помер у кареті швидкої медичної допомоги.

Капрал поліції ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу та посадовою особою, що наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням ПДР його учасниками, всупереч вимогам пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Настання ДТП за участю працівника поліції - капрала поліції ОСОБА_1 , внаслідок якої одна особа загинула, негативно впливає на рівень авторитету, створення позитивного іміджу Національної поліції та довіри суспільства до органів Національної поліції в цілому.

Дисциплінарна комісія вважала, що причинами, які призвели до вчинення позивачем дисциплінарного проступку, є особиста недисциплінованість останнього, безвідповідальне ставлення до обов`язку дотримуватись вимог чинного законодавства України, вимог наказів ДПП, Присяги працівника поліції.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 10 та 12 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП, що затверджена наказом Департаменту від 08.08.2021 №1705, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту вирішено застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вказане дисциплінарне стягнення застосовано до позивача наказом Департаменту №9 від 05.01.2024 Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення

У подальшому наказом Департаменту №164о/с від 31.01.2024 По особовому складу капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП з 31.01.2024 звільнено зі служби в поліції. Підстава: наказ Департаменту№9 від 05.01.2024.

Позивач не погодився із вказаними наказами Департаменту та звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регламентовано приписами Закону №580-VIII.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як зазначено у частині 1 статті 2 вказаного Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За правилами частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами частин 1 та 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Як передбачено у пункті 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року №1179, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Наказом Департаменту від 08.08.2021 №1705 було затверджено посадову інструкцію поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП, у відповідності до пп. 10, 12 п. 3.1 розділу ІІІ якої поліцейський поліції під час несення служби зобов`язаний:

професійно виконувати свої службові обов?язки і накази керівництва;

постійно і наполегливо самовдосконалюватись;

підвищувати рівень довіри суспільства до поліції;

під час керування патрульним автомобілем бути прикладом для інших учасників дорожнього руху в частині дотримання ПДР.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно із частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Як передбачено приписами статті 18 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно із частиною 1 статті 12 цього Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами частини 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до приписів частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Законом України Про внесення змін до законів України Про Національну поліцію та Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут було доповнено розділом V Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

За приписами статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

За приписами частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 не оспорює правомірність призначення службового розслідування за фактом ДТП з його участю та дотримання порядку її проведення, однак заперечує зроблені під час проведення такого висновки, які давали підстави для його звільнення зі служби у поліції.

При цьому судом першої інстанції безспірно встановлено, що 17.11.2023 о 06 год 52 хв поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП капрал поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на службі та керуючи службовим автомобілем SKODA RAPID з номерним знаком НОМЕР_1 (на синьому фоні), у місті Львову по вул. Яворницького, 10 здійснив наїзд на пішохода, який вийшов на нерегульований пішохідний перехід після проїжджаючого зустрічного транспортного засобу. В наслідок ДТП пішохід від отриманих травм помер у кареті швидкої медичної допомоги.

За висновками службового розслідування, з якими погодився відповідач при винесенні оспорюваних наказів, капрал поліції ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу та посадовою особою, що наділена повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням ПДР його учасниками, всупереч вимогам пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Настання ДТП за участю працівника поліції, внаслідок якої загинула людина, негативно впливає на рівень авторитету, створення позитивного іміджу Національної поліції та довіри суспільства до органів Національної поліції в цілому.

У відповідності до пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Окрім того, згідно із пунктом 12.2 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

При цьому згідно із встановленими під час дисциплінарного провадження обставинами на ділянці дороги по вул. Яворницького біля будинку № 7 у м. Львові перед нерегульованим пішохідним переходом встановлено дорожні знаки:

3.29 «Обмеження максимальної швидкості», даний знак забороняє рух із швидкості, що перевищує 40 км/год.;

1.37 «Дорожні роботи», який встановлюється на відстані 10-15 метрів до місця виконання короткострокових дорожніх робіт на проїзній частині в населеному пункті;

1.39 «Аварійно небезпечна ділянка (інша небезпека)» разом з табличками про види небезпеки 7.21.1 та 7.21.3, який позначає ділянку дороги у місці, де геометричні параметри проїзної частини, радіуси вертикальних і горизонтальних кривих тощо не відповідають вимогам будівельних норм. Разом зі знаком встановлені таблички, що інформують про можливий вид дорожньо-транспортної пригоди у місцях або на ділянках їх концентрації.

З урахуванням наведеного апеляційний суд критично оцінює посилання позивача з метою виправдання своїх дій на темну пору доби та несприятливі погодні умови під час руху транспортного засобу під його керуванням.

На переконання апеляційного суду, безспірним є те, що обставиною, яка обтяжує відповідальність позивача відповідно до пункту 4 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту є настання тяжких наслідків, а саме смерті потерпілої особи, яка рухалася по нерегульованому пішохідному переході, внаслідок наїзду патрульного автомобіля.

При цьому під час проведення дисциплінарного розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що капрал поліції ОСОБА_1 за час проходження служби в Національній поліції не заохочувався, до державних нагород не представлявся. Обставин, що пом?якшують відповідальність поліцейського за вчинене порушення службової дисципліни, дисциплінарною комісією не установлено.

Водночас дисциплінарною комісією встановлено та не заперечується позивачем те, факт ДТП за участі капрала поліції ОСОБА_1 17.11.2023, внаслідок якої загинула людина, набув розголосу та був висвітлений на національних сайтах новин в мережі Internet, що не сприяло підвищенню рівня довіри суспільства до Національної поліції.

Водночас у відповідності до своїх посадових обов`язків позивач під час керування патрульним автомобілем мав бути прикладом для інших учасників дорожнього руху в частині дотримання ПДР.

При цьому капрал поліції ОСОБА_1 , вступаючи на службу в Національну поліцію, зобов?язувався неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується із доводами відповідача про те, що застосування до капрала поліції ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є виправданим та необхідним заходом реагування на виявлений дисциплінарний проступок, відповідає меті застосування такого дисциплінарного стягнення.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вина позивача у вчиненні вказаного дисциплінарного правопорушення є недоведеною, а висновок відповідача про порушення позивачем службової дисципліни передчасним та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Водночас апеляційний суд наголошує на тому, що неповідомлення позивачу про підозру у кримінальному провадженні №0000520 від 17.11.2023 не спростовує наявності у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку та можливості притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Звежинський проти Польщі" підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти конкретно і дуже послідовно (рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 380/3176/24 та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова у повному обсязі складена 23 вересня 2024 року.