Справа № 400/12386/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

23.09.2024 р. № 400/12386/23

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву про винесення додаткового рішення у справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доТериторіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Фалєєвська, 14, м. Миколаїв, 54001,
третя особаГоловне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, просп. Центральний, 141-В, м. Миколаїв, 54055,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди із відповідними доплатами, згідно Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 року, та допомоги на оздоровлення (за 2022 2023 роки) судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2102,00 грн. у період з 01.01.2022 року по дату ухвалення судового рішення у даній справі;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області нарахувати та виплатити судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 :

суму недоплаченої у період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року суддівської винагороди із відповідними доплатами, згідно Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 року, та допомоги на оздоровлення за 2022 рік із застосуванням у розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн.;

суму недоплаченої у період з 01.01.2023 року по день ухвалення судового рішення у даній справі суддівської винагороди із відповідними доплатами, згідно Закону України №1402-VIII від 02.06.2016 року, та допомоги на оздоровлення за 2023 рік із застосуванням у розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн., відповідно до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Рішенням від 19.07.2024 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області щодо нарахування та виплати судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 суддівської винагороди із відповідними доплатами за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року, та допомоги на оздоровлння за 2022 та 2023 роки, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн.;

- зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 суддівську винагороду із відповідними доплатами за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, та допомогу на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, на підставі ч. 2, 3, 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 01.01.2022 року складає 2481,00 грн, станом на 01.01.2023 року 2684,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

- в решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою від 23.09.2024 року суд виправив описку у пункті третьому резолютивної частини зазначеного рішення шляхом заміни помилково вказаного періоду нарахування та виплати суддівської винагороди із відповідними доплатами «з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року» на вірний «з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року».

20.08.24 року від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 суддівську винагороду із відповідними доплатами за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року на підставі ч. 2, 3, 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 01.01.2023 року 2684,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить із наступного:

Згідно ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 2 та 3 ст. 252 КАС України).

Позивач у свої заяві зазначив, що в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду із відповідними доплатами суд вказав у рішенні тільки про період 2022 року, тобто за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, а про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду за 2023 рік суд не вказав.

Суд вказує на те, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду із відповідними доплатами задоволені в частині періоду з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року, тобто за 2022 та 2023 роки.

Разом з цим, судом допущено описку у пункті третьому резолютивної частини рішення від 19.07.2024 року, де помилково вказано період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року замість вірного з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року.

Ухвалою від 23.09.2024 року дану помилку було виправлено та вказано вірний період нарахування та виплати суддівської винагороди із відповідними доплатами з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача.

Згідно ч. 4 ст. 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 241, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.В. Малих