Справа № 200/4937/24
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року Справа№200/4937/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Галатіної О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, згідно якої просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо розрахунку розміру щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із отримання професійного захворювання без урахування заробітної плати отриманої у липні 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити донарахування, та перерахунок з урахуванням раніше виплачених сум щомісячних страхових виплат призначених в зв`язку із професійним захворюванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня їх призначення з врахування заробітної плати отриманої у липні 2023 року в розмірі 100500.00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що з 27.03.2024 йому призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності, та щомісячні страхової виплати втраченої заробітної плати в зв`язку із втратою професійної працездатності по професійному захворюванню. Після призначення страхових виплат ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з метою з`ясування, на якій підставі розмір щомісячних страхових виплат розрахований в розмірі нижчому ніж передбачено Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266. Крім того адвокатом було направлено адвокатський запит з метою отримання інформації детальної щодо розрахунку щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 призначених в через ушкодження здоров`я у зв`язку із професійним захворюванням. На адвокатський запит відповідач листом від 16.05.2024 № 0500-0202-8/49214 повідомив, що згідно з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, професійне захворювання встановлено на посаді «Гірник підземний» за якою ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з 05.07.2023 по 17.07.2023. Отже, розрахунковий період визначено з 01.07.2023 по 31.07.2023. В зазначеному розрахунковому періоді згідно з даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та довідки підприємства ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (№375 від 20.03.2024) у ОСОБА_1 відсутня заробітна плата. Враховуючи те, що до заяви не було долучено підтверджуючі відомості про поважні причини відсутності заробітної плати, розрахунок середньої заробітної плати проводився виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на день настання права на страхову виплату з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності. Крім того, місячна тарифна ставка на момент права на страхову виплату «гірника підземного» складала 6684,30 грн, що є меншої від мінімальної заробітної плати. Наведене стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 22 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4937/24.

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Представник відповідача через підсистему ЄСІТС Електронний суд надіслав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області внаслідок професійного захворювання, що підтверджено Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08.12.2023 за формою П-4 та довідкою МСЕК серія 12ААА №139792 з 28 грудня 2023 року, якою встановлено сукупно 65% відсотків втрати працездатності по професійному захворюванню. Професійне захворювання ОСОБА_1 було встановлене актом за формою П-4, ним встановлено професійне захворювання за посадою «Гірник підземний». ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на зазначеній посаді з 05.07.2023 по 17.07.2023, що підтверджується записом в трудовій книжці Позивача, таким чином розрахунковим періодом вважаємо період з 01.07.2023 по 31.07.2023. В розрахунковому періоді згідно з даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата ОСОБА_1 відсутня, також це підтверджується Довідкою про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, яка була надана ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» № 375 від 20.03.2024. У зв`язку з цим, Головне управління при призначенні щомісячних страхових виплат керувалося пунктом 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням. Порядком №1266 передбачено, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату (право на страхову виплату у ОСОБА_1 настало з проходженням МСЕК, тобто 28.12.2023). З огляду на вищевикладене розрахунок проводився виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на день настання права на страхову виплату з урахування ступеня втрати професійної працездатності. Згідно з інформацією наданою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 22.03.2024 № 674, розмір місячної тарифної ставки на день настання страхового випадку, а саме проходження позивачем МСЕК 28.12.2023 складав 6684,30 гривень, відповідно вона є меншою від заробітної плати. Розмір щомісячної страхової виплати з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності (65%) складає 4355,00 грн. У зв`язку з вищенаведеним, просить відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

Частиною 9 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України сер. НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3) є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого є реалізація, у тому числі, норм законодавста щодо страхових виплат.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області внаслідок професійного захворювання, що підтверджено Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08.12.2023 за формою П-4 та довідкою МСЕК серія 12ААА №139792 з 28 грудня 2023 року, якою встановлено сукупно 65% відсотків втрати працездатності по професійному захворюванню.

На адвокатський запит відповідач листом від 16.05.2024 № 0500-0202-8/49214 повідомив, що: «27.03.2024 до Головного управління надійшла заява ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати.

Згідно з виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.12.2023 серія 12ААА №139792 з 28 грудня 2023 року ОСОБА_1 встановлено сукупно 65% відсотків втрати професійної працездатності по професійному захворюванню.

Головним управлінням опрацьовано заяву та призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 30485,00 грн та щомісячні страхові виплати в розмірі 4355,00 грн.

Розрахунок щомісячної страхової виплати здійснюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого за 12 календарних місяців перед настанням страхового випадку.

Згідно з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, професійне захворювання встановлено на посаді «Гірник підземний» за якою ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з 05.07.2023 по 17.07.2023.

Отже, розрахунковий період визначено з 01.07.2023 по 31.07.2023.

В зазначеному розрахунковому періоді згідно з даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та довідки підприємства ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (№375 від 20.03.2024) у ОСОБА_1 відсутня заробітна плата.

Враховуючи те, що до заяви не було долучено підтверджуючі відомості про поважні причини відсутності заробітної плати, розрахунок середньої заробітної плати проводився виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на день настання права на страхову виплату з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності.

Крім того, місячна тарифна ставка на момент права на страхову виплату «гірника підземного» складала 6684,30 грн, що є меншої від мінімальної заробітної плати.

Отже, середня заробітна плата обчислювались виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яка на день настання права на страхову виплату складала 6700,00 грн.

Розмір щомісячної страхової виплати з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності (65%) складає 4355,00 грн.».

Відповідно до витягу довідки ОК-5 вбачається, що в липні 2023 року позивачем отримано заробітну плату в розмірі 100500.00 грн.

Відповідно до довідки про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, яка була надана ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» № 375 від 20.03.2024 відомостей про заробітну плату Позивача за липень 2023 року зазначено не було.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня1999 року№ 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.

Відповідно до частини 1статті 1 Закону № 1105-XIV загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Страхові випадки:

за соціальним страхуванням від нещасного випадку - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці;

за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.

Відповідно достатті 2 Закону № 1105-ХІVЗаконодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України,Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про соціальне страхування, застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно достатті 29 Закону №1105-ХІVстрахуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Статтею 30 Закону № 1105-ХІV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до вимогстатті 32 Закону № 1105-ХІV щодо визначення ступеня втрати працездатності потерпілим, Медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності потерпілих здійснюється МСЕК відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я. Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я, з урахуванням (за наявності) результатів заключного реабілітаційного обстеження після надання реабілітаційної допомоги мультидисциплінарною командою реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу, внесеного до індивідуального реабілітаційного плану. Огляд потерпілого, складання, внесення змін до індивідуальної програми реабілітації проводиться МСЕК відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1статті 36 Закону № 1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другоїстатті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

Згідно з частиною 8 статті 36 Закону № 1105-XIV середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 11 статті 36 Закону № 1105-XIV, якщо на час звернення за страховою виплатою неможливо отримати інформацію про заробітну плату потерпілого до ушкодження здоров`я, сума страхової виплати визначається за чинною на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день звернення.

Згідно з п. 1.3. розділу І Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 (далі Порядок № 11), Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Відповідно до 3.1. розділу ІІІ Порядку № 11, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до управління (відділення) Фонду подається:

заява особисто за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою;

копія паспорта;

копія реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

Копії документів засвідчуються працівником управління (відділення) Фонду при пред`явленні оригіналів.

Працівниками управління (відділення) Фонду до справи про страхові виплати додаються:

оригінал акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України;

оригінал виписки медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності;

інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нараховану заробітну плату (дохід) та сплату страхових внесків. У разі коли відомості про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для визначення розміру середньої заробітної плати, працівники управління (відділення) Фонду отримують інформацію у страхувальника. У разі відсутності страхувальника на момент формування справи про страхові виплати, довідку, що підтверджує розмір заробітної плати перед настанням страхового випадку, може надати потерпілий;

інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про трудові, цивільно-правові відносини потерпілого, реєстрацію фізичної особи підприємця, члена фермерського господарства, члена особистого селянського господарства, самозайнятої особи на момент настання страхового випадку в залежності від місця, де стався страховий випадок. У разі відсутності такої інформації потерпілим надаються копії документів, які підтверджують, що на момент настання страхового випадку він працював саме у того страхувальника, у якого стався нещасний випадок або зареєстровано професійне захворювання.

Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченню трьох років з дня встановлення МСЕК стійкої втрати потерпілим професійної працездатності внаслідок ушкодження здоров`я, то страхові виплати призначаються з дня звернення за їх призначенням відповідно до чинних нормативно-правових актів.

У разі відсутності документів, необхідних для призначення виплат в управліннях (відділеннях) Фонду, та наявності їх у потерпілого, він може надати ці документи для призначення виплат.

Таким чином, право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності та за умови подання всіх необхідних документів, визначених чинним законодавством.

Згідно з пунктом 3.4.1 Порядку 3.4.1. щомісячна страхова виплата встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку.

Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці) визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі Порядок № 1266, положення наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини).

В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником, з якої фактично сплачено страхові внески.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа). У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на зазначеній посаді з 05.07.2023 по 17.07.2023, що підтверджується записом в трудовій книжці Позивача, таким чином розрахунковим періодом є період з 01.07.2023 по 31.07.2023, який встановлено відповідачем.

Відповідно до витягу довідки ОК-5 вбачається, що в липні 2023 року позивачем отримано заробітну плату в розмірі 100500.00 грн.

Таким чином суд дійшов висновку, що Відповідачем невірно здійснено обрахування розміру щомісячних страхових виплат Позивача.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав Позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

За таких обставин, з метою ефективного способу відновлення порушеного права Позивача, суд вважає за належне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій Відповідача щодо обрахування розміру щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 , в зв`язку із отримання професійного захворювання без урахування заробітної плати отриманої у липні 2023 року та зобов`язання Відповідача повторно розглянути заяву Позивача №7730 від 37 березня 2024 року про призначення щомісячної страхової виплати та здійснити обрахунок щомісячних страхових виплат з урахуванням заробітної плати Позивача за липень 2023 року та висновків суду викладених у цьому рішенні.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, м. Слов`янськ, площа Соборна буд. 3, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обрахування розміру щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 , в зв`язку із отримання професійного захворювання без урахування заробітної плати отриманої у липні 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №7730 від 27 березня 2024 року про призначення щомісячної страхової виплати та здійснити обрахунок щомісячних страхових виплат з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за липень 2023 року та висновків суду викладених у цьому рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 850 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Суддя О.О. Галатіна