Справа № 480/835/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2024 року Справа № 480/835/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ГелетиС.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Міністерства оборони України в особі Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , і просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.08.23, оформлене у вигляді листа, про відмову у звільненні зі служби солдата ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідачів прийняти рішення про виключення ОСОБА_1 з особового складу Збройних Сил України та видати наказ про звільнення його з військової служби у зв`язку із закінченням строку дії контракту від 25.08.2020, укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України, на підставі підпункту «г» пункту 2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.08.2020 між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу строком на 3 роки. У серпні 2023 року позивач був переведений до військової частини НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що має на утриманні трьох власних дітей, та одну дитину дружини від першого шлюбу. Позивач 22 серпня 2023 року звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби. Відповідачем в усній формі було повідомлено позивача, що він не підлягає звільненню з військової служби, письмової відповіді позивачу надано не було.
Позивач зазначає, що відповідачем 04.01.2024 була надана відповідь на адвокатський запит, в якій зазначено, що на підставі рапорту позивача командиром військової частини було направлено подання та матеріали до Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України та 25.08.2023 отримано відповідь про відмову у звільненні солдата ОСОБА_1 з військової служби, про що було проінформовано позивача. До відповіді на адвокатський запит від 04.01.2023 було додано лист начальника Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.09.23, у якій зазначено про те, що позивач є військовослужбовцем служби за контрактом та підстав для звільнення через сімейні обставини відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу не має, оскільки дана норма є підставою для звільнення тільки для військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Позивач вважає рішення начальника Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.09.23 року, оформлене у вигляді листа про відмову ОСОБА_1 у звільненні з військової служби протиправним та таким, що підлягає скасуванню, обґрунтовує свою позицію тим, що позивач був прийнятий на військову службу за контрактом терміном на 3 роки до оголошення мобілізації, а тому положення норми ч.3 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на нього не поширюються.
Також позивач зазначає, що контракт про проходження військової служби позивачем укладався в період особливого стану та у ньому відсутня конкретизація особливостей строків дії контракту в особливий період та в період воєнного стану, не розписана процедура переукладання контракту та її підстави. У зв`язку з тим, що контракт про проходження військової служби позивачем укладався строком на 3 роки з дня підписання, а саме з 25.08.2020, то термін дії контракту закінчився 25 серпня 2023 року. Нового контракту про проходження військової служби з позивачем укладено не було, термін дії контракту від 25.08.2020 не продовжено. Виходячи з того, що термін дії контракту з ОСОБА_1 закінчився 25 серпня 2023 року, та у зв`язку з наявністю у Позивача трьох і більше дітей віком до 18 років, позивач підлягає виключенню із особового складу Сухопутних військ Збройних Сил України та звільненню з лав Збройних Сил України.
Додатково позивач зазначає, що внаслідок проходження військової служби у грудні 2022 року отримав вогнепальне осколкове поранення лівої кісті, поранення рогівки лівого ока та контузію лівого ока внаслідок мінно-вибухової травми (травма тяжкого ступеня), що вбачається з довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 26.12.2022 № 54 з додатком форми № 100. Також позивач має інші захворювання, пов`язані із проходженням військової служби - відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 10.03.2023 № 1064.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти вимог у повному обсязі та зазначає, що пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для осіб, які проходять військову службу за контрактом не передбачено такої підстави звільнення з військової служби, як перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Водночас дана норма не передбачає припинення дії контракту під час воєнного стану, який введено в Україні указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022. Станом на 24.02.2022 контракт позивача був чинним, відповідно його дія продовжилась до кінця дії або скасування воєнного стану в Україні.
Відповідач зазначає, що командуванням військової частини НОМЕР_1 було прийнято, розглянуто та опрацьовано рапорт ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів і передано на розгляд до Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України. Отримавши від Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України рішення про відмову у звільненні з військової служби позивача було ознайомлено з зазначеним рішенням Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України та надано копію відповідного рішення.
Представник відповідача Міністерства оборони України подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти вимог у повному обсязі та зазначає, що Міністерство оборони України не може бути належним відповідачем по даній справі, оскільки позивачем не доведені та не обґрунтовані вимоги до саме до Міністерства оборони України. Також представник Міністерства оборони України зазначає, що військова частина НОМЕР_1 підпорядкована командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України та Генеральному штабу ЗС України. В свою чергу, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та безпосередньо в ній перебував на всіх видах забезпечення. Рішення щодо звільнення позивача з військової служби приймає кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України, який є окремою юридичною особою. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не займав і не займає жодної посади в штаті апарата Міністерства оборони України, як юридичної особи; військової служби безпосередньо в Міністерстві оборони України не проходив і не проходить, Міністерство оборони України не є належним відповідачем по справі, а тому вимоги позивача є безпідставними, не ґрунтуються на нормах та вимогах чинного законодавства та не підлягають задоволенню.
Від представника відповідача Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України надійшов відзив, у якому заперечує проти вимог у повному обсязі та зазначає, що відповідно до абзацу четвертого пункту 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції чинній на дату закінчення строку контракту позивача), для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону. Таким чином, дію контракту позивача було продовжено на період дії воєнного стану в Україні в силу прямої вказівки закону.
Кадровим центром Сухопутних військ Збройних Сил України 18.09.2023 було отримано та зареєстровано за вхідним № 1723П подання військової частини НОМЕР_1 на звільнення позивача з військової служби на підставі абзацу 13 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років та документи, що підтверджують підстави звільнення. Проте даною нормою Закону встановлено підстави звільнення з військової служби під час дії воєнного стану виключно для військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Підстави звільнення з військової служби під час дії воєнного стану військовослужбовців військової служби за контрактом було встановлено пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції чинній на дату опрацювання подання про звільнення позивача з військової служби), якою не було передбачено підстави звільнення з військової служби у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними.
Після залишення позову без руху, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у позивача та відповідача документи. Також судом відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Судом було повторно витребувано додаткові докази у відповідача ВЧ НОМЕР_1 , а також Міністерства оборони України в особі Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України. Також ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання представника ВЧ НОМЕР_1 про закриття провадження у справі. У задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про визнання військової частини НОМЕР_1 неналежним відповідачем відмовлено. Залучено до участі у даній справі, як окремого третього відповідача - Кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 було укладено 20.08.2020 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу з Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_2 терміном на 3 роки. Зазначений контракт підписаний ОСОБА_1 , Командиром військової частини НОМЕР_2 та Командиром військової частини НОМЕР_5 (а.с.7-8).
Згідно запису у військовому квитку ОСОБА_1 серія НОМЕР_6 від 31.07.2020 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_5 (наказ від 25.08.2020 №244), у військовій частині НОМЕР_7 (наказ від 29.05.2022 №91), у військовій частині НОМЕР_8 (наказ від 05.10.2022 №4), у військовій частині НОМЕР_1 (наказ від 12.07.2023 №193) (а.с.19-21).
Відповідно до матеріалів справи, позивач під час проходження військової служби 20.12.2022 отримав вогнепальні поранення внаслідок мінно-вибухової травми (травма тяжкого ступеня), що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 26.12.2022 № 54 з додатком форми № 100 (ПМК) (а.с.23-24).
Додатково 10.03.2023 ОСОБА_1 проходив медичний огляд військово-лікарської комісій військової частини НОМЕР_4 . Згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.03.2023 № 1064 позивач визнаний придатним до проходження військової служби (а.с.25).
Матеріалами справи підтверджується, що позивач з 12.07.2023 відповідно до наказу від 12.07.2023 № 193, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується записом у військовому квитку ОСОБА_1 від 31.07.2020 серія НОМЕР_6 (а.с.20).
Позивачем було подано рапорт від 07.09.2024 (а.с.66) до керівництва ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби у зв`язку з перебуванням на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, відповідно підпункту "г" пункту 1 частини 4 статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу». Зазначений рапорт позивача погоджено із командиром роти ВЧ НОМЕР_1 , про що свідчить резолюція на рапорті.
ВЧ НОМЕР_1 08.09.2023 було направлено подання до кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України про звільнення солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку з перебуванням на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, відповідно підпункту Г пункту 1 частини 4 статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», в пункті 15 якого зазначена інформація, що контракт не укладався.
Матеріалами справи підтверджується, що після розгляду подання ВЧ НОМЕР_1 кадровим центром Сухопутних військ Збройних Сил України було прийняте рішення про повернення без реалізації подання та матеріалів до нього щодо звільнення з військової служби ОСОБА_1 відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, про що зазначено в листі №765/4/7801 від 22.09.2023 (а.с.71).
Додатково в листі кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України №765/4/7801 від 22.09.2023 зазначено, що солдат ОСОБА_1 не має підстав для звільнення відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Зазначена норма є підставою для звільнення тільки військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Позивач є військовослужбовцем служби за контрактом (запис про укладення контракту військовий квиток серія НОМЕР_6 п.9 - "25.08.2020 на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" укладений контракт терміном на 3 роки.
Також в лист №765/4/7801 від 22.09.2023 зазначена вимога до 28.09.2023 призначити службове розслідування по факту не продовження контракту з солдатом ОСОБА_1 .
На виконання рішення кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №261 від 23.09.2023 призначене службове розслідування за фактом не продовження контракту з солдатом ОСОБА_1 . За результатом службового розслідування складено акт від 05.10.2023 та прийнято наказ ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №284 від 09.10.2023 про результати службового розслідування.
На підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №70-РС від 08.02.2024 ВЧ НОМЕР_1 прийнято наказ від 15.02.2024№46, яким позивача з 15.02.2024 виключено зі списків ВЧ НОМЕР_1 , та було направлено до подальшого проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_9 (а.с.72-73).
Позивачем до матеріалів справи надано копії свідоцтв про народження дітей віком до 18 років, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.05.2019 № НОМЕР_10 , видане повторно Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Сумській області (а.с.12). Також у позивача є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.05.2019 №247618, видане повторно Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Сумській області (а.с.13), також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження від 12.03.2020 №260095, видане Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.14), а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.10.2022, № НОМЕР_11 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 (апостиль відділу реєстрації актів цивільного стану м. Кельн Федеративної Республіки Німеччини від 15.11.22 року) (а.с.15-17).
Позивач не погоджується із підставами, зазначеними у листі кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України №765/4/7801 від 22.09.2023, щодо відсутності підстав його звільнення зі служби у зв`язку із наявністю у нього п`яти неповнолітніх дітей, а також закінчення строку дії контракту, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992(надалі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»(затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент подання адміністративного позову та розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Матеріалами справи підтверджується, що контракт із позивачем було укладено 25.08.2020 строком на 3 роки, а тому, як зазначає позивач з 26.08.2023 термін дії контракту припинено, у зв`язку із чим позивачем подано рапорт від 22.08.2023 і позивача повинно бути звільнено з військової служби. Крім того, зазначає, що на його утриманні знаходяться три і більше неповнолітніх дітей, що є підставою для звільнення із служби.
Станом на час виникнення спірних правовідносин, а саме подання відповідного рапорту про звільнення, статтею 26 Закону №2232 передбачені підстави та умови звільнення з військової служби.
Зокрема, п. 5 ст. 25 Закону №2232 (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах
а) у зв`язку із закінченням строку контракту
2) під час дії особливого періоду (крім періодів проведення мобілізації та дії воєнного стану):
а) у зв`язку із закінченням строку контракту;
ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):
наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;
3) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану:
а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;
б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;
г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):
у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;
у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;
у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;
у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;
у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;
у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;
військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;
військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;
один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;
військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;
якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;
ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України).
Відповідно до ст. 39 Закону №2232 під час дії особливого періоду військова служба (дія контрактів) для військовослужбовців продовжується у порядку, визначеному частиною дев`ятою статті 23 цього Закону.
Відповідно до ч. 9 ст. 23 Закону №2232 передбачено, що для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки:
на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;
до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;
на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.
В особливий період, крім періодів мобілізації та дії воєнного стану, військова служба для військовослужбовців, строк контракту яких закінчився, може бути продовжена за новими контрактами на строки, визначені частиною четвертою цієї статті.
Зазначене свідчить, що за Законом "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом проходять таку службу до закінчення воєнного стану, оголошення демобілізації або до моменту, коли з`являються підстави для звільнення, а на час подання рапорту від 07.09.2023 підстави для звільнення в період дії воєнного стану у відповідності до п. 5 ст. 25 Закону №2232 не передбачаються таку умову звільнення, як перебування у військовослужбовця на утриманні трьох і більше неповнолітніх дітей.
Таким чином позивачем у рапорті від 07.09.2023 не зазначено, що позивач мав підстави станом на день подання рапорту 07.09.2023 для звільнення під час дії воєнного стану відповідно до п.п. 3 п. 5 ст. 26 Закону №2232 в редакції чинній на час подання зазначеного рапорту.
При цьому суд зазначає, що під час розгляду даної справи у суду відсутні підстави для дослідження права позивача на звільненні відповідно до діючої редакції Закону №2232 на час розгляду справи по суті, оскільки до Закону №2232 внесені зміни, а предметом розгляд даної справи є підстави відмови у звільненні, викладені в листі кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України від 22.09.2023 №165/4/1801, а не від 25.08.2023, як помилково зазначає позивач у позовних вимогах, відповідно до поданого рапорту позивача від 07.09.2023 та документів, які направлялися ВЧ НОМЕР_1 до кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України про звільнення позивача з військової служби.
Суд звертає увагу позивача на те, що позивач не позбавлений права нового звернення в установленому порядку із відповідним рапортом про звільнення в разі наявності відповідних підстав для звільнення, які передбачені нормами Закону №2232, в т.ч. і ст. 26 Закону №2232, із наданням підтверджуючих документів в обґрунтування поданого рапорту на час його подання.
Із врахуванням вищевикладеного, вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку із чим задоволенню не підлягають в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.08.23, оформлене у вигляді листа, про відмову у звільненні зі служби солдата ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідачів прийняти рішення про виключення ОСОБА_1 з особового складу Збройних Сил України та видати наказ про звільнення його з військової служби у зв`язку із закінченням строку дії контракту від 25.08.2020, укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України, на підставі підпункту «г» пункту 2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета