Справа № 160/12711/24
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без руху після відкриття

23 вересня 2024 року Справа №160/12711/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., розглянувши адміністративну справу №160/12711/24 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ( Код ЄДРПОУ 43305056, 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

16.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якій просить:

- визнати бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування до вислуги років у Національній поліції України служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 30.08.2013 та відповідне встановлення надбавки за вислугу років;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати до вислуги років у Національній поліції України служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 30.08.2013 та відповідне встановлення надбавки за вислугу років.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 №23 о/с позивачу встановлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавка за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, який станом на 07.11.2019 року становить 10 місяців 25 днів. До вислуги років у Національній поліції України не зараховано службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 30.08.2013. Таке рішення про не зарахування служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до вислуги років ДСР НПУ позивач вважає протиправним.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03.06.2024р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до п.5, 8 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В позовній заяві позивачем зазначено про наявність щодо нього наказів Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України № 229 о/с від 19.06.2017, від 21.06.2018 № 189/ос-18, Державної установи «Центр пробації» від 26.06.2018 № 61/к, від 29.11.2018 № 161/к, Державної пенітенціарної служби України № 55/ос-17 від 30.05.2017, Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 06.12.2018 № 310 о/с, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 № 23 о/с, від 06.11.2019 №23о/с.

Відповідно до частини 2 статті 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Проте до позовної заяви копії зазначених наказів позивачем не надано та не зазначено про неможливість їх надати.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За обставин цієї справи позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до вислуги років у Національній поліції України служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 30.08.2013.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

В даному випадку, згідно позовної заяви, Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 №23 о/с позивачу встановлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавка за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, який станом на 07.11.2019 року становить 10 місяців 25 днів.

Відтак, саме з наказу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 №23 позивач дізнався, що йому визначено стаж в поліції, який дає право на встановлення надбавка за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, який станом на 07.11.2019 року становить 10 місяців 25 днів, до якого відповідно не зараховано службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 30.08.2013.

З огляду на зазначене, ознайомившись з наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 №23 позивачу стало відомо про порушення його прав на зарахування до вислуги років відповідного стажу роботи.

Водночас, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 16.05.2024 року, тобто з порушенням місячного строку звернення до суду, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.

При цьому ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Такої заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем разом з позовом подано не було.

Поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Суд зазначає, що за практикою Європейського Суду з прав людини, у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно висновків викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фогарді проти Сполученого Королівства», право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави, а також і рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України», яке набуло статусу остаточного 29.01.2016р., про те, що причини поважності пропуску строку звернення до суду повинні бути досліджені судом та повинні бути обґрунтованими та вмотивованими

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

При цьому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позивачу подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, та надати належні письмові докази в обґрунтування такої заяви.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (Код , 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху після відкриття провадження в справі.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії даної ухвали про продовження процесуального строку, шляхом надання:

- належним чином посвідчені копії наказів на які посилається позивач у позовній заяві або зазначити про неможливість їх надання.

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, та надати належні письмові докази в обґрунтування такої заяви.

Копію ухвали направити на адресу позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Сидоренко