Справа № 420/22442/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/22442/23

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року у справі за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси Дмитра Великоднього в інтересах держави, в особі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Одеської міської ради

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2023 року заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до суду першої інстанції в інтересах держави, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації звернувся з позовом до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» (далі КП «ЖКС «Фонтанський»), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність у вигляді незабезпечення готовності захисної споруди №57109, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 12, до використання за призначенням;

- зобов`язати вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності захисної споруди №57109, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 12, з метою використання її за призначенням у відповідність до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням на всій території України воєнного стану, Приморською окружною прокуратурою міста Одеси, за наслідками вивчення стану додержання вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд), встановлено, що на балансі КП «ЖКС «Фонтанський» знаходиться захисна споруда цивільного захисту протирадіаційне укриття №57109, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 12. Згідно даних технічного паспорту від 26.06.2023, площа нежитлового приміщення цивільного захисту складає 100,6 кв. м.

Однак, на теперішній час протирадіаційне укриття №57109 є обмежено готовою до використання за призначенням, через що не здатна у повній мірі забезпечити захист цивільного населення, та у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей. Стан вказаної споруди цивільного захисту, встановлений актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №57109 від 09.06.2023.

Таким чином, на думку позивача, вбачається бездіяльність балансоутримувача щодо приведення у придатний стан протирадіаційного укриття №57109. Фактично балансоутримувачем не виконуються покладені на нього законодавством обов`язки щодо утримання споруди цивільного захисту у готовності до використання за призначенням. Така бездіяльність в умовах воєнної агресії проти України, введення воєнного стану, ракетних ударів утворює загрозу, так як сховище не здатне забезпечити захист цивільного населення, що зумовило прокурора звернутися до суду із даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року, ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні), позов задоволено.

Суд визнав протиправною бездіяльність КП «ЖКС «Фонтанський» у вигляді незабезпечення готовності захисної споруди №57109, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 12, до використання за призначенням.

Зобов`язав КП «ЖКС «Фонтанський» вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності захисної споруди №57109, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 12, з метою використання її за призначенням у відповідність до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що прокурор має право на звернення до суду за даним позовом в інтересах держави, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації.

Суд першої інстанції зазначив про відсутність у матеріалах справи доказів того, що захисна споруда цивільного захисту протирадіаційне укриття №57109 приведена у готовність до використання за призначенням та здатна забезпечити захист цивільного населення. За висновками суду, відсутність вчинення відповідачем заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди свідчить про протиправну бездіяльність КП «ЖКС «Фонтанський». Зважаючи на цільове призначення вказаної захисної споруди цивільного захисту відповідна бездіяльність балансоутримувача може призвести до незворотних наслідків. Суд зазначив, що невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення укриття до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, Одеська міська рада, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та залишити позовну заяву без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник указує такі підстави.

По-перше, на думку скаржника, зі змісту позову не вбачається можливим встановити, за яких обставин Приморській окружній прокуратурі м. Одеси стало відомо про стан захисної споруди цивільного захисту №57109. Жодними повноваженнями щодо вивчення стану захисних споруд цивільного захисту прокуратура не наділена.

По-друге, скаржник звертає увагу на те, що законодавцем передбачено випадки звернення ГУ ДСНС до адміністративного суду виключно з позовами про повне або часткове зупинення роботи підприємств, тоді як звернення ГУ ДСНС до суду з іншими позовами, зокрема про зобов`язання вчинити дії щодо утримання у належному стані захисної споруди цивільного захисту, жодними положеннями чинного законодавства не передбачено.

Отже, скаржник вважає, що у ГУ ДСНС взагалі відсутні повноваження на звернення до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії щодо утримання у належному стані захисної споруди цивільного захисту. Відсутні такі повноваження і у Одеської обласної військової адміністрації.

По-третє, скаржник, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, вважає, що у Київської окружної прокуратури м. Одеси відсутнє право на звернення до суду з даним позовом, що є підставою, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 240 КАС України, для залишення позову без розгляду.

По-четверте, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» встановлено мораторій на проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану.

Тобто, на думку скаржника, вказаною постановою припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) усіма без винятку органами. Постанова Кабінету Міністрів України не містить жодних положень щодо права прокуратури в період мораторію звертатися до суду з позовами замість уповноважених суб`єктів.

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси, скориставшись правом подання відзиву на апеляцію, вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції та спростовують доводи та висновки апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) надає право здійснити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Власником нежитлового приміщення сховища №101, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Спиридонівська, 12, є Одеська міська рада.

Відповідно до технічного паспорту від 26.06.2023 площа нежитлового приміщення цивільного захисту складає 100,6 кв. м.

Рішеннями Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.04.2015 № 95 «Про передачу захисних споруд цивільного захисту, що знаходяться у власності територіальної громади м. Одеси в особі ОМР, на баланс (в управління) виконавчих органів ОМР та комунальних підприємств житлово- комунального сервісу» та від 26.05.2016 № 147 «Про передачу комунальним підприємствам житлово-комунального сервісу захисних споруд цивільного захисту» в управління КП «ЖКС «Фонтанський» була передана зазначена захисна споруда.

Відповідно до Статуту КП «ЖКС «Фонтанський» засновником підприємства є Одеська міська рада (п.1.3).

Пунктом 1.10 Статуту передбачено, що засновник не несе відповідальності за зобов`язаннями Підприємства, крім випадків, передбачених законодавством України.

Таким чином, з моменту передачі власником споруди в управління КП «ЖКС «Фонтанський» зобов`язання щодо її утримання в належному стані покладені на останнє.

09.06.2023 за участю представників Головного інженера КП «ЖКС «Фонтанський», інженера з охорони праці Катерини МАМЕДОВОЇ Головним інспектором ВЗНС по Приморському району ОМТГ Одеського РУ ДСНС України в Одеській області підполковник служби цивільного захисту Денисом ОСАДЧИМ; відділу планування заходів цивільного захисту населення Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради Олексій НАУМОВ проведено оцінку стану готовності захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття № 57109. За результатами проведеної оцінки складено Акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 57109 від 09.06.2023.

Так, згідно акту оцінки від 09.06.2023 встановлено, що протирадіаційне укриття №57109, загальною площею 100,6 кв.м. вбудоване в 4-х поверхову будівлю, розраховане на 80 осіб.

За загальним висновком до Акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 57109 від 09.06.2023 станом на 09.06.2023 протирадіаційне укриття № 57109 оцінюється як обмежено готове до використання за призначенням.

Відповідно до спеціального висновку Акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 57109 від 09.06.2023 приміщення площею 100,6 кв. м дійсно використовується як захисна споруда цивільного захисту в режимі протирадіаційного укриття. В Державний реєстр прав на нерухоме майно захисна споруда цивільного захисту № 57109 площею 100,6 була помилково внесена як захисна споруда цивільного захисту сховище. Відсутній трьох ступеневий режим фільтрації. За результатами обстеження та поточної технічної інвентаризації від 11.01.2023 встановлено, що захисна споруда № 57109 дійсно відповідає нормам протирадіаційного укриття. Відсутній трьох ступеневий режим фільтрації. Доцільно визначити нового балансоутримувача захисної споруди.

Рекомендовано підписати договір з спеціалізованим підприємством для обслуговування вентиляційної системи, дообладнання лавами та нарами, провести повторну інвентаризацію споруди. Внести зміни до облікових документів захисної споруди цивільного захисту: облікову картку, паспорт ПРУ, облікові книги; внести вірні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині типу об`єкта відповідно до його облікових даних, функціонального призначення та будівельних норм.

Протоколом огляду місця події, проведеного у кримінальному провадженні №0000043, порушеного за ч.1 ст.367 КК України по факту порушень щодо утримання захисних споруд цивільного захисту на території Приморського району м. Одеси для придатності населення, невжиття заходів реагування з боку посадових осіб органів контролю, встановлено, що у захисній споруді відсутнє обладнання для користування захисною спорудою особами з інвалідністю; протипожежна сигналізація не підключена до пульту центрального пожежного спостереження; фільтри очистки системи повітря тривалий час не обслуговувалися; у споруді прострочені засоби пожежогасіння; вогнегасники перебувають у недостатній кількості; аварійний лаз перебуває у неналежному стані.

Крім того, виявлено інші порушення зазначених вимог, що відображено у протоколі огляду.

З метою підтвердження підстав для представництва, Приморською окружною прокуратурою м. Одеси на адресу Головного управління ДСНС України в Одеській області надіслано лист №52-6825вих-23 від 05.07.2023, у якому повідомлено про встановлені порушення законодавства з боку власників (балансоутримувачів) у сфері цивільного захисту населення, а також про необхідність вжиття заходів щодо поновлення порушених прав держави, у тому числі шляхом звернення до суду з позовами.

Головне управління ДСНС України в Одеській області листом № 6001.3- 954/6010 від 12.07.2023 повідомило, що з позовом стосовно застосування заходів реагування щодо зазначених у запиті прокурора захисних споруд не зверталось, про намір звернутися до суду Управлінням не повідомлялось.

Крім того, листом № 52-7026 вих-23 від 10.07.2023 Приморською кружною прокуратурою м. Одеси запитано Одеську обласну військову адміністрацію про намір самостійно звернутися до суду з позовом про приведення у стан готовності до використання споруди цивільного захисту населення № 57109.

Листом № 7353/2/01-46/7885/2-23 від 03.08.2023 Одеська обласна військова адміністрація повідомила, про те, що заходи за результатами перевірки, у тому числі у судовому порядку, до балансоутримувача не живалися. Про намір звернутися до суду або про вжиття інших заходів, передбачених діючим законодавством, у листі не зазначено.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада указує, що незрозуміло за яких обставин Київській окружній прокуратурі м. Одеси стало відомо про стан захисної споруди цивільного захисту №56915, оскільки жодними повноваженнями щодо вивчення стану захисних споруд цивільного захисту прокуратура не наділена.

Відповідаючи на даний довід, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII) виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Згідно пункту 4 наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді» від 21.08.2020 №389 відомості для встановлення наявності підстав для застосування представницьких повноважень слід отримувати, зокрема, з: публікацій у медіа, у тому числі мережі Інтернет, публічної інформації у формі відкритих даних, звернень фізичних і юридичних осіб, депутатів усіх рівнів, громадських об`єднань та організацій та інших джерел.

Отже, з викладених норм вбачається, що органи прокуратури не позбавлені права отримувати відомості для встановлення наявності підстав для застосування представницьких повноважень з відкритих джерел та, в подальшому, в рамках положень Закону №1697-VII, витребовувати відповідні матеріали у суб`єктів владних повноважень з метою перевірки таких відомостей на наявність підстав для представництва.

Наступними доводами апеляції є те, що ГУ ДСНС взагалі відсутні повноваження на звернення до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії щодо утримання у належному стані захисної споруди цивільного захисту, відсутні такі повноваження і у Одеської обласної військової адміністрації. Крім того, скаржник вважає, що у Приморської окружної прокуратури м. Одеси відсутнє право на звернення до суду з даним позовом, що є підставою, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 240 КАС України, для залишення позову без розгляду.

Відповідаючи на такі доводи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Отже, Конституція України визначає дві обов`язкові вимоги для виникнення у прокурора права на представництво інтересів держави: доведення, що обставини звернення є виключним випадком і здійснення представництва в порядку, визначеному законом.

За приписами частини 1 статті 2 Закону №1697-VII на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Статтею 23 Закону №1697-VII врегульоване питання представництва інтересів громадянина або держави в суді, відповідно до частини 1 якої представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до абзацу 1 та 2 частини 2 статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частина 1 статті 24 Закону №1697-VII визначає право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Приписами частини 3, 4 статті 5 КАС України зазначено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Положення частини 3 та 4 статті 53 КАС України передбачають, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до частини 1 статті 65 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) щодо суб`єктів господарювання.

За змістом частини 2 статті 65 Кодексу цивільного захисту України у суб`єктів господарювання приватної форми власності органи державного нагляду у сфері цивільного захисту контролюють виконання заходів щодо захисту населення та працівників на випадок надзвичайної ситуації, а також вирішення питань техногенної та пожежної безпеки, що стосуються прав та інтересів інших юридичних осіб і громадян.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Стаття 68 Кодексу цивільного захисту України встановлює санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, за приписами якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частина 1 статті 69 Кодексу цивільного захисту України визначає, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, у випадках передбачених цією статтею.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що прокуратура має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може здійснювати за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017 «Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку» затверджений Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку (далі Порядок №138).

Положення пункту 9 Розділу «Утримання фонду захисних споруд» Порядку №138, передбачають, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється ix балансоутримувачами. Балансоутримувачами захисної споруди є власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Згідно пункту 10 розділу 9 Порядку №138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Положення пункту 11 розділу 9 Порядку №138 визначають, що вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Згідно пункту 1 Розділу II «Загальні вимоги до утримання та експлуатації фонду захисних споруд» Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018р., споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Як вбачається з висновків акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №57109 від 09.06.2023, стан готовності захисної споруди оцінюється як «обмежено готове».

Отже, захисна споруда цивільного захисту №57109 знаходиться у неналежному стані та не готова до використання за призначенням, через що нездатна забезпечити належний захист цивільного населення та не можлива для використання за призначенням, що створює загрозу для життя та здоров`я людей.

З матеріалів справи вбачається, що Приморська окружна прокуратура м. Одеси звернулась до Головного управління ДСНС України в Одеській області із листом від 05.07.2023, у якому повідомлено про встановлені порушення законодавства з боку власників (балансоутримувачів) у сфері цивільного захисту населення, а також про необхідність вжиття заходів щодо поновлення порушених прав держави, у тому числі шляхом звернення до суду з позовами.

Головне управління ДСНС України в Одеській області листом від 12.07.2023 повідомило прокуратуру, що з позовом стосовно застосування заходів реагування щодо зазначених у запиті прокурора захисних споруд не зверталось, про намір звернутися до суду Управлінням не повідомлялось.

З урахуванням викладеного, а також встановлення того факту, що ГУ ДСНС в Одеській області було обізнане про стан захисної споруди, проте не вживало необхідних заходів, можна дійти висновку про те, що відповідно до положень статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону №1697-VII наведені обставини є підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави в особі зазначеного уповноваженого органу.

Що ж до наявності повноважень безпосередньо у ГУ ДСНС в Одеській області для звернення до суду з таким позовом, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перших кроків дерегуляції бізнесу шляхом страхування цивільної відповідальності», який набрав чинності 29.10.2022р., внесені зміни до статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до яких центральний орган державної виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, має право звертається до адміністративного суду, крім позовів про застосування заходів реагування, також з інших підстав, визначених законом.

Зокрема, пункт 48 частини 2 статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту звертається до адміністративного суду щодо допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), а також щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з інших підстав, визначених законом.

Тобто, у розумінні статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та відповідно до наділених повноважень. Таким органом є ГУ ДСНС в Одеській області.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що саме до компетенції Державної служби України з надзвичайних ситуацій, як суб`єкта владних повноважень, віднесене завдання із захисту державних інтересів у вказаній сфері правовідносин.

Таким чином, ГУ ДСНС України в Одеській області, маючи повноваження на звернення до суду з відповідним позовом протягом тривалого часу, незважаючи на те, що захисна споруда з обліковим номером 57109 не приведена у стан готовності, що унеможливлює розміщення в ній осіб, не звернулося до суду із позовною заявою про зобов`язання приведення захисної споруди цивільного захисту у належний технічний стан та готовність до укриття населення.

Колегія суддів враховує, що у зв`язку із введенням воєнного стану існують об`єктивні причини неможливістю виконання підрозділами ДСНС своїх функцій.

Втім, відсутність вчинення відповідачем заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що зважаючи на цільове призначення вказаної захисної споруди цивільного захисту, може не захистити належним чином від загрози життю та/або здоров`ю людей та у разі їх не усунення, можуть призвести до незворотних наслідків.

До того ж, існування мораторію на проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» додатково свідчить про можливість звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави, в особі ГУ ДСНС України в Одеській області.

Колегія суддів зауважує, що в умовах військової агресії Російської Федерації проти України недодержання та порушення балансоутримувачем вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) призвело до його обмеженої готовності до використання за призначенням, через що захисна споруда не здатна у належному обсязі забезпечити захист цивільного населення та у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей.

Невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення укриття до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

При цьому, колегія суддів враховує, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку прокурор належним чином обґрунтував наявність правових підстав для представництва інтересів держави в особі ГУ ДСНС в Одеській області.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у правильності висновків суду першої інстанції, скаржник в апеляційній скарзі не навів.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції, що ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року у справі за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси Дмитра Великоднього в інтересах держави, в особі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 23.09.2024.