Справа № 320/11606/22
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 320/11606/22

адміністративне провадження № К/990/17790/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду у складі судді Кушнової А.О. від 28 листопада 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Мельничука В.П., Костюк Л.О., Оксененка О.М. від 4 квітня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

I.I Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Зазимської сільської ради (далі також Сільрада, відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними дії Зазимської сільської ради щодо проведення громадських слухань детального плану території обмежений АДРЕСА_1 ;

- визнати громадські слухання від 18 лютого 2022 року щодо обговорення детального плану території обмеженої АДРЕСА_1 такими, що не відбулися.

2. Позов обґрунтовувався доводами про те, що Пухівська сільська рада без розроблення детального плану території та громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної діяльності на місцевому рівні, передала у комунальну власність земельну ділянку площею 17,47047 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, в межах якої знаходилась земельна ділянка площею 0,20 га, яку ОСОБА_1 мала намір отримати у власність.

3. На думку позивачки, відповідач протиправно, без урахування її інтересів та всупереч рішенням судів, провів громадські слухання 18 лютого 2022 щодо обговорення детального обговорення плану території, обмеженого АДРЕСА_1 площею 35,8653 га.

4. Також зазначалось, що під час проведення громадських слухань щодо розроблення вищевказаної містобудівної документації Сільрада не дотрималась процедури громадського обговорення такої документації, визначеної нормами Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2018 року № 555, а також порушила вимоги Порядку проведення громадських слухань у процесі оцінки впливу на довкілля, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2017 року № 989.

5. Порушення процедури проведення громадських слухань у спірних правовідносинах позивачка обґрунтувала таким:

проект детального плану території було розглянуто тільки однією постійною комісією з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування без винесення його відповідачем на розгляд постійної комісії з питань соціально-економічного розвитку, бюджету та фінансів, комунальної власності та реалізації державної регуляторної політики, інвестицій та зовнішньоекономічних зв`язків, а тому і без врахування висновків останньої;

опубліковані у місцевій газеті повідомлення про початок громадських слухань не відповідають вимогам пункту 5 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, оскільки в останніх відсутня інформація про основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної інформації, а також інформація стосовно запланованих інформаційних заходів, про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій, не відображено площа земельної ділянки, на який виготовляється детальний план території;

повідомлення не містять чіткої ідентифікації земельної ділянки, щодо якої проводяться громадські слухання (в частині, що стосується площі земельної ділянки), а матеріали протоколу громадських слухань від 18 лютого 2021 року не містять наступних додатків: № 1 «Журнал (відомість) реєстрації учасників громадських слухань»; № 2 «Журнал (відомість) реєстрації виступів учасників громадських слухань»; № 3 «Журнал (відомість) реєстрації письмових зауважень та пропозицій, що надійшли протягом громадських слухань», що має своїм наслідком невідповідність останнього Порядку проведення громадських слухань у процесі оцінки впливу на довкілля.

6. Крім того вказувала, що кількість голосуючих осіб та присутніх під час проведення зборів громадських слухань 18 лютого 2022 року відрізняється, а також відсутні підписи деяких учасників громадських слухань.

I.II Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

7. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

8. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з такого.

9. Суди попередніх інстанцій відзначали, що предмет доказування у справі, яка розглядається, обмежується оцінкою обставин лише стосовно дотримання або недотримання відповідачем процедури проведення громадського обговорення містобудівної документації на місцевому рівні - у спірних правовідносинах це детальний план території.

10. Встановивши, що станом на момент звернення позивачки до суду з цим позовом, розгляду та вирішення цієї справи, ухвалення у ній судових рішень по суті, детальний план території, щодо порушення процедури громадського обговорення якого зазначала ОСОБА_1 , вже був затверджений відповідним рішенням Сільради, суди попередніх інстанцій вважали, що за таких обставин судовий захист порушених, на думку заявниці, її прав та інтересів повинен відбуватись шляхом оскарження саме такого рішення як нормативно - правового акту з дотриманням встановленої процесуальним законом процедури.

11. У оскаржених судових рішеннях наголошено, що позивачка не позбавлена можливості оскаржити відповідне рішення Сільради про затвердження детального плану території з підстав, наведених нею у позові, поданому у справі, яка розглядається.

12. Тож суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що заявлені позивачкою вимоги за вказаних і встановлених у справі обставин є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

I.III Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погоджуючись із вищевказаними судовими рішеннями, позивачка подала касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у справі № 810/3599/18 заяву позивачки про забезпечення позову задоволено частково, а саме:

15. Заборонено Пухівській сільській раді Броварського району Київської області вчиняти будь - які дії щодо виготовлення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою для вказаної позивачкою на графічному матеріалі земельної ділянки площею 0,20 га по АДРЕСА_1 , та її відчуження. У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

16. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі № 810/3599/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, адміністративний позов задоволено.

17. Визнано протиправним та скасовано рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 27 червня 2018 року № 1012-ХХУІІ-УІІ «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства, площею 0,20 га, по АДРЕСА_1 , згідно із графічним матеріалом, доданим до клопотання від 6 червня 2018 року.

18. Крім того, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 серпня 2021 року у справі № 361/3688/21 накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:033:0049, площею 17,4707 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови в межах Зазимської сільської ради Броварського району Київської області в селі Пухівка по АДРЕСА_1

19. Згідно з рішенням Зазимської сільської ради «Про початок реорганізації юридичних осіб Пухівської сільської ради, Рожнівської сільської ради, Літківської сільської ради, Літочківської сільської ради шляхом приєднання до Зазимської сільської ради» від 10 грудня 2020 року № 20-02-позачергової-VIII (І пленарне засідання) розпочато процедуру реорганізації, зокрема Пухівської сільської ради Броварського району Київської області шляхом приєднання до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області.

20. Рішенням позачергової VІІІ сесії Зазимської сільської ради Броварського району Київської області «Про розроблення детального плану території загальною орієнтовною площею 27 га по АДРЕСА_1 Броварського району Київської області» від 24 грудня 2020 року № 291-03, розглянувши звернення ГО «Жінок, інвалідів, учасників АТО «Берегиня», щодо забезпечення учасників АТО земельними ділянками від 4 грудня 2020 року вх. № 1760 та вх. № 1765 від 7 грудня 2020 року, керуючись статтями 8, 10, 16, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пунктами 41, 42 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 4.3 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16 листопада 2011 року, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування від 19 грудня 2020 року щодо необхідності розроблення детального плану території орієнтовною площею 27,0 га, відповідно до генерального плану - громадський центр, з метою визначення планувальної організації функціонального призначення території, Зазимською сільською радою вирішено, зокрема:

1. Розробити детальний план території загальною орієнтовною площею 27 га по АДРЕСА_1 з метою визначення її планувальної організації функціонального призначення території та приведення містобудівної документації до існуючого землекористування.

2. Виконкому Зазимської сільської ради визначити розробника детального плану території.

21. Рішенням позачергової VІІІ сесії Зазимської сільської ради Броварського району Київської області «Про внесення змін в рішення Зазимської сільської ради від 24 грудня 2020 року № 291-03 «Про розроблення детального плану території загальною орієнтовною площею 27 га по АДРЕСА_1 Броварського району Київської області» від 30 вересня 2021 року № 2113-20, враховуючи пропозиції депутатів Зазимської сільської ради щодо необхідності збільшення проектних меж детального плану, проведені топографо-геодезичні роботи, існуючу територію в кварталі і вуличну мережу, рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування від 23 вересня 2021 року, керуючись статтями 8, 16, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 4.3 Порядку розроблення містобудівної документації, вирішено:

1. Внести зміни до рішення позачергової VIII сесії Зазимської сільської ради від 24 грудня 2020 року № 291-03 «Про розроблення детального плану території загальною орієнтовною площею 27 га по АДРЕСА_1 Броварського району Київської області», а саме:

1.1 в назві рішення цифри « 27» змінити на цифри « 35,9»

1.2 в п.1 рішення цифри « 27» змінити на цифри « 35,9»

2. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування.

22. 18 лютого 2022 року Зазимською сільською радою проведено громадські слухання детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Київської області.

23. Рішенням Зазимської сільської ради Броварського району Київської області «Про затвердження детального плану території, обмеженого АДРЕСА_1 Броварського району Київської області» від 15 вересня 2022 року № 3088-40 позачергової VІІІ сесії, керуючись статтею 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про стратегічну екологічну оцінку», пунктом 42 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розглянувши розроблений ФОП ОСОБА_2 детальний план території, обмежений АДРЕСА_1 , протокол громадських слухань з обговорення від 18 лютого 2022 року, матеріали звіту про стратегічну екологічну оцінку проекту детального плану території, витяг з протоколу засідання архітектурно-містобудівної ради при відділі містобудування та архітектури та інфраструктури Броварської районної державної адміністрації від 8 вересня 2022 року № 2, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, планування території, архітектури та містобудування від 14 вересня 2022 року відповідачем вирішено затвердити розроблений ФОП ОСОБА_2 детальний план території, обмежений АДРЕСА_1 Броварського району Київської області.

24. Вважаючи, що громадське обговорення вищезгаданого детального плану території проведено з порушенням встановленої законом процедури, ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернулась до суду з цим позовом.

III. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

25. Підставою касаційного оскарження судового рішення скаржниця зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

26. Вказану підставу мотивує тим, що суди першої та апеляційної інстанції не врахували правові позиції Верховного Суду, які сформовані в постановах від 30 січня 2020 року у справі № 127/17274/17, від 10 липня 2018 року у справі № 369/7675/14, від 14 серпня 2018 року у справі 695/725/15, від 19 червня 2019 року у справі № 815/1884/18 та від 13 березня 2020 року у справі № 320/6466/18, відповідно до яких громадські слухання щодо проєктів містобудівної документації на місцевому рівні проводяться шляхом оприлюднення таких проєктів, надання особам, які мають право на подання пропозицій до проєктів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій, а також шляхом безпосереднього подання пропозицій громадськістю до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проєктів містобудівної документації.

27. Скаржниця вважає, що відповідач передав у комунальну власність земельну ділянку на яку вона претендує, без громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної діяльності на місцевому рівні.

28. Також наголошує, що відповідачем порушено Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

29. У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначає, що викладені у постановах Верховного Суду, на які покликається позивачка в обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження прийнятих у цій справі судових рішень судів попередніх інстанцій, висновки щодо застосування норм права не лише не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій - вони спростовують позиції, на яких ґрунтується касаційна скарга.

30. Звертає увагу, що у касаційній скарзі фактично заявлені нові підстави позову, які судами попередніх інстанцій не розглядались.

31. Відповідач вважає, що наведені у касаційній скарзі покликання на низку постанов Верховного Суду не підтверджують наявності підстав для касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень, оскільки викладені у таких постановах правові позиції та встановлені у тих справах обставин не є релевантними відносно справи, яка розглядається.

32. Додатково Сільрада відзначає, що провадження у справі розпочато в 2022 році (позовна заява подана 1 грудня 2022 року), однак ще у вересні 2022 року відповідачем було прийнято рішення про затвердження містобудівної документації - детального плану території населеного пункту, на порушенні процедури громадського обговорення якого наголошує позивачка.

33. У зв`язку з цим Сільрада вказує, що задоволення позовної заяви у редакції, запропонованій позивачкою, не є ефективним способом захисту її прав, оскільки не призведе до скасування детального плану, який особа вважає незаконним, позаяк він набув чинності не на підставі громадських слухань, а саме у зв`язку з затвердженням відповідним рішенням відповідача.

34. З врахуванням вищевикладеного Сільрада переконана, що рішення суддів першої та апеляційної інстанцій у справі, яка розглядається, постановлені з дотримання вимог чинного законодавства, є законними, а тому касаційну скаргу належить визнати необґрунтованою та відхилити її.

IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

35. Надаючи правову оцінку доводам касаційної скарги, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження у справі, що розглядається, Верховний Суд, враховуючи межі касаційного перегляду справи, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить із такого.

36. Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

37. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій вищезгаданої статті, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

38. Отже законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

39. Згідно з положеннями цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

40. Верховний Суд зауважує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття «подібні правовідносини» як і будь - яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку щодо застосування норм права, а тому для розуміння відповідних термінів необхідно звернутися до правових позицій з указаного питання, які викладені у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.

41. Так, у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

42. З урахуванням таких позицій Великої Палати Верховного Суду вбачається, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.

43. Встановлюючи обов`язок врахування при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України презюмує застосування норм права саме у подібних правовідносинах.

44. У справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржені позивачкою судові рішення, хоча й надавали оцінку наведеним у позові підставам щодо порушення відповідачем порядку публічного обговорення проєктів містобудівної документації на місцевому рівні, однак висновок про відмову у задоволенні позову обґрунтували тим, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом, а також на час розгляду і вирішення вказаної справи у судах, детальний план території, стосовно проєкту якого у спірних відносинах проводились громадські слухання, вже був затверджений рішенням позачергової VІІІ сесії Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 15 вересня 2022 року № 3088-40 «Про затвердження детального плану території, обмеженого АДРЕСА_1 Броварського району Київської області».

45. У зв`язку з цим суди наголошували, що позивачка не позбавлена можливості оскаржити згадане вище рішення Сільради, яке за усталеною правозастосовчою практикою Верховного Суду належить до нормативно - правових актів, у встановленому процесуальним законом порядку з тих підстав, які були нею заявлені у позові, поданому у справі, що розглядається.

46. Узагальнення такого мотивування оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій переконує у тому, що відмова у задоволенні поданого ОСОБА_1 позову зумовлена обранням нею неналежного способу судового захисту, оскільки окреме оскарження процедури адміністративного акта без заявлення у цьому ж спорі вимог стосовно самого акту, який є кінцевим результатом реалізації суб`єктом владних повноважень його публічно - владних управлінських функцій, не забезпечує належного і ефективного захисту прав та охоронюваних законом інтересів, позаяк задоволення такого позову не утворює жодних правових наслідків, зокрема у вигляді втрати чинності таким актом чи його скасування, не узгоджується із визначеними у процесуальному законі способами судового захисту й не сприяє виконанню завдань адміністративного судочинства, що є однією з вимог до судового рішення у адміністративній справі.

47. У контексті наведених у оскаржених судових рішеннях мотивів, покладених в основу висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 позову, варто звернути увагу на усталену та послідовну правозастосовчу практику Верховного Суду, викладену в постановах від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16, від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18, від 14 лютого 2022 року у справі № 200/9772/18-а, від 8 серпня 2022 року у справі № 240/16949/20, від 23 січня 2023 року, від 24 січня 2023 року, від 20 лютого 2023 року, від 21 лютого 2023 року (справи № 580/1526/20, № 160/7600/20, № 160/11429/21, № 369/7737/16-а відповідно), від 29 лютого 2024 року у справі № 420/7471/20 та інших постановах, за якою суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

48. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 924/831/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 22 вересня 2022 року у справі № 924/1146/21, від 6 жовтня 2022 року у справі № 922/2013/21 та від 17 листопада 2022 року у справі № 904/7841/21).

49. При цьому за правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 910/1972/17, від 23 травня 2019 року у справі № 920/301/18, від 25 червня 2019 року у справі № 922/1500/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 902/377/19 та від 31 січня 2024 року у справі № 640/6129/22, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

50. Застосування позивачем неналежного способу захисту виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті (постанова Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 916/3307/16).

51. Тобто обрання позивачем неналежного способу судового захисту є достатньою і самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Оцінка наведених сторонами доводів по суті спору в такому випадку судом не здійснюється.

52. За наведеного, під час розгляду цієї справи у касаційному порядку перевірці на правильність застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права підлягає висновок судів попередніх інстанцій стосовно належності/неналежності обраного позивачкою способу судового захисту своїх прав у спірних правовідносинах при обставинах, за яких питання щодо законності процедури проведення публічного (громадського) обговорення проєкту детального плану території й визнання його таким, що не відбулося, ініційоване перед судом вже після завершення такого обговорення і прийняття уповноваженим органом рішення про затвердження містобудівної документації на місцевому рівні.

53. Водночас зміст постанов Верховного Суду, якими позивачка обґрунтувала підстави касаційного оскарження, засвідчують, що у жодній з них не аналізувалось і не досліджувалось питання належності/неналежності способу судового захисту за подібних обставин. Відповідних висновків щодо застосування норм права з вказаного питання у наведених у касаційній скарзі постановах Верховного Суду не міститься.

54. До того ж, згідно з установленими у справі № 127/17274/17 обставинами, на прийняту в якій постанову Верховного Суду від 30 січня 2020 року покликається позивачка в обґрунтуванні підстав касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень, проведення громадських слухань у тих правовідносинах здійснювалось щодо рішення замовника (суб`єкта господарювання) про проведення реконструкції їдальні з надбудовою багатоквартирного житлового будинку, а не стосовно проєкту містобудівної документації на місцевому рівні.

55. У зв`язку з цим спірні у вказаній справі правовідносини врегульовувались, зокрема, нормами Порядку врахування громадських і приватних інтересів при плануванні та забудові територій м. Вінниці, котрий є Додатком 7 до Положення про громадські слухання у м. Вінниці, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 30 вересня 2006 року № 395.

56. Розглядаючи справу № 127/17274/17, суди також установили, що питання стосовно дотримання відповідачами вимог законодавства при проведенні громадського обговорення рішення замовника щодо реконструкції об`єкта, розташованого у межах території міста, вирішувалось у судовому порядку до прийняття рішення за результатами такої процедури, а саме - до видання уповноваженими органами відповідних вихідних даних та отримання замовником документа, який дає право на виконання будівельних та/або підготовчих робіт.

57. Щодо постанови Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 369/7675/14, на яку посилається скаржниця як на приклад неоднакового правозастосування, то в цій справі предмет спору стосувався оскарження рішення відповідної місцевої (сільської) ради про відмову у створенні погоджувальної комісії під час громадського обговорення проєкту детального плану території.

58. Підстави позову пов`язувались із тим, що у процесі такого обговорення були подані пропозиції, які свідчили про існування між Сільрадою та мешканцями села спірних питань щодо проекту детального плану, які потребували узгодження, однак такі пропозиції не були враховані.

59. У справі ж, яка розглядається, таких підстав позову ОСОБА_1 не заявлялось, як і вимог стосовно визнання громадських слухань такими, що не відбулись.

60. З установлених у справі № 369/7675/14 обставин не вбачається того, що судове оскарження рішення, прийнятого відповідачем у межах процедури громадського обговорення детального плану території, відбулось після його затвердження Радою.

61. Аналізуючи зміст постанови Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі 695/725/15, на яку також здійснюється покликання у касаційній скарзі, колегія суддів враховує, що предмет спору у зазначеній справі охоплює дії відповідної сільської ради щодо відмови у погодженні (затвердженні) детального плану територій, які в судовому порядку оскаржив замовник такої містобудівної документації на місцевому рівні.

62. Питання стосовно дотримання або недотримання процедури громадських слухань у спірних в тій справі правовідносинах взагалі не поставало і не входило до предмету доказування, оскільки було встановлено, що стосовно проєкту детального плану території, який подавався на затвердження Раді, таких слухань не проводилось, у зв`язку з чим оспорені позивачем дії відповідача були визнані судами правомірними.

63. Стосовно доводів позивачки про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, наведених у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 815/1884/18, то колегія суддів відзначає, що у тій справі підстави позову щодо порушення відповідачем процедури проведення громадських слухань проєкту містобудівної документації на місцевому рівні були поєднані з вимогами позову про визнання протиправним та скасування рішення відповідної місцевої ради про затвердження такої документації. Ці підстави позову судами у тій справі відхилені та визнані безпідставними, оскільки твердження позивача про неналежне його повідомлення про винесення на публічне обговорення вищезгаданої документації не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовані наявними у ній доказами.

64. Інші підстави позову у справі № 815/1884/18 були обґрунтовані доводами про порушення прав позивача як власника охопленої детальним планом території земельної ділянки та її користувача, однак подібних обставин у справі, яка розглядається, не встановлено.

65. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі № 320/6466/18, колегія суддів бере до уваги те, що на відміну від обставин, встановлених у справі, яка розглядається, у тій справі з`ясовано, що станом на момент звернення позивача до суду, вирішення справи та ухвалення у ній рішення по суті спору, відповідна містобудівна документація, проєкт якої обговорювався на громадських слуханнях, законність яких позивачем заперечувалось з огляду на неналежне його повідомлення про такі слухання, не була затверджена уповноваженим на те органом.

66. Тому під час розгляду вказаної вище справи належність обраного позивачем способу судового захисту під сумнів не ставилась, у зв`язку з чим суди попередніх інстанцій під час розгляду і вирішення справи та ухвалення у ній судового рішення надавали оцінку аргументам сторін, висловленим ними по суті спору.

67. Однак зважаючи на наведений у справі, яка розглядається, висновок судів попередніх інстанцій щодо неналежності обраного позивачкою способу судового захисту, заявлені ОСОБА_1 аргументи по суті спору повинні оцінюватись у справі за позовом про скасування рішення Сільради, яким затверджено детальний план території, законність громадського обговорення якого поставлено під сумнів та заперечується позивачкою.

68. Зазначена у касаційній скарзі судова практика Верховного Суду не дає підстав вважати, що викладений у оскаржених судових рішеннях висновок судів попередніх інстанцій зроблений без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Касаційна скарга не містить покликань на висновки Верховного Суду, які є релевантними до спірних у цій справі правовідносин.

69. У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів висновує, що вказані в обґрунтуванні підстав касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень судів попередніх інстанцій постанови Верховного Суду не є релевантними відносно справи, яка розглядається, оскільки такі прийняті за інших фактичних обставин. Подібності правовідносин у справі, яка наразі розглядається в касаційному порядку, та у справах, які згадуються у касаційній скарзі ОСОБА_1 з покликанням на прийняті у них постанови Верховного Суду, не встановлено.

70. Це виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанцій за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІV.І Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

71. За правилами пункту 5 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

72. З урахуванням вищенаведеного, касаційне провадження, відкрите у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає закриттю.

73. Керуючись статтями 328, 339, 340, 341, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження, відкрите у справі за позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2024 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: А.Ю. Бучик

Т.Г. Стрелець