Справа № 460/6766/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 рокуСправа № 460/6766/21 пров. № А/857/21559/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання Прачук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинення певних дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року (суддя Дудар О.М., м.Рівне, повний текст складено 01 серпня 2024 року), -

ВСТАНОВИВ :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУПФ є правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області; далі Управління, Фонд) в якому просила зобов`язати нарахувати та виплатити матеріальне забезпечення по вагітності та пологах згідно з листком непрацездатності серії АДЧ №438857 з 21.09.2020 по 24.01.2021, компенсацію в розмірі 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року (далі Рішення суду), яке залишено без змін, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року (далі Постанова суду), позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Сарненського відділення Управління від 31.03.2021 №70-од «Про відмову в призначенні допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 » (далі Наказ №70-од). Зобов`язано Сарненське відділення Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2021 (вх.№19-04-02/365) з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень. Прийнято звіт ГУПФ про виконання Рішення суду (далі Звіт).

Не погодившись із постановленою ухвалою її оскаржила позивач, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі, посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції щодо необхідності прийняття Звіту. Зазначає, що Рішення суду залишається не виконаним у належний спосіб.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ГУПФ просило проводити розгляд справи у відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що предметом судового розгляду у справі №460/6766/21 була перевірка правомірності Наказу №70-од, натомість Наказ органу Пенсійного фонду від 24.06.2024 №915 (далі Наказ №915), винесений за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.03.2021, не був предметом судового розгляду у справі №460/6766/21 і оцінка такому рішенню суб`єкта владних повноважень судом не надавалася.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Як видно з матеріалів справи, Рішенням суду, зокрема, визнано протиправним та скасовано Наказ №70-од; зобов`язано Сарненське відділення Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2021 (вх.№19-04-02/365) з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Так, згідно з Наказом №70-од, ОСОБА_1 було відмовлено у доплаті допомоги по вагітності та пологах за рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності серії АДЧ №438857 з 21.09.2020 по 24.01.2021 у зв`язку з тим, що даний листок непрацездатності поданий нею повторно для проведення оплати після того, як призначення по ньому було здійснено фізичною особою-підприємцем (а.с.54).

Однак, у Рішенні суду, цей суд вказав, що «у спірних правовідносинах існує випадок припинення позивачем підприємницької діяльності та звернення її із заявою від 29.03.2021 (а.с.13) до відповідача після такого припинення, проте зазначена заява стосується донарахування й доплати уже виплаченого матеріального забезпечення за листком непрацездатності серії АДЧ №438857, а не первісного призначення допомоги.

Отже, факт повторного звернення ОСОБА_1 для проведення повторної виплати допомоги по вагітності і пологах із зазначеним листком непрацездатності, як про це стверджує відповідач, відсутній.

Судом встановлено, що до заяви від 29.03.2021 ОСОБА_1 було додано наступні документи: паспорт та трудова книжка, довідка з реквізитами банківського рахунку, довідка з Пенсійного фонду України форми ОК-5, довідка з Головного управління ДПС у Рівненській області, оригінал листка непрацездатності, виписка з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форми №Д5, протокол засідання комісії із соціального страхування.

Зазначені документи відповідачем досліджено не було, зміст заяви ОСОБА_1 на предмет донарахування сум матеріального забезпечення не проаналізовано.».

На виконання зазначеного Рішення суду ГУПФ, як правонаступником Сарненського відділення Управління, було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 29.03.2021 винесено Наказ №915.

Зазначеним Наказом ОСОБА_1 було відмовлено в донарахуванні та доплаті матеріального забезпечення допомоги по вагітності та пологах за рахунок коштів Пенсійного фонду України по листку непрацездатності серії АДЧ №438857 з 21.09.2020 по 24.01.2021 у зв`язку з тим, що звернення за доплатою цієї допомоги мало бути подане до страхувальника, а саме: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що проводила первинне призначення допомоги за цим страховим випадком.

Згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як установлено статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами другою, четвертою, статті 372 КАС судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 КАС).

З огляду на викладені обставини справи та наведені правові норми, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ГУПФ виконано Рішення суду, а саме повторно розглянуто заву ОСОБА_1 від 29.03.2021 та за наслідками її розгляду прийнято Наказ №915.

Разом з тим, підстави відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , які наведені у Наказі №915, є відмінними від тих, що були наведенні у Наказі №70-од, що відповідно не позбавляє права позивача-заявника оскаржити цей Наказ №915 в загальному порядку, однак не в межах виконання Рішення суду.

Вказане Рішення суду, з прийняттям Наказу №915 виконане заява від 29.03.2021 розглянута повторно, відповідачем враховано висновки, що наведенні у Рішенні суду.

До того ж, цим Рішенням суду не встановлено обов`язку відповідача прийняти рішення про задоволення вимог заяви ОСОБА_1 від 29.03.2021.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для прийняття Звіту ГУПФ на виконання Рішення суду та відсутності підстав для накладення на керівника відповідного органу штрафу за невиконання судового рішення.

Доводи скаржника наведені в апеляційній скарзі зводяться до доведення позивачем неправомірності прийняття Наказу №915, що не є предметом розгляду питання необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Такі доводи можуть бути належним чином оцінені при судовому оскарженні відповідного Наказу №915.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 19 вересня 2024 року.