Справа № 600/7255/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/7255/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (Код НОМЕР_2 ), щодо не звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код НОМЕР_2 ) звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над ОСОБА_2 , 1939 року народження, яка визнана судом недієздатною.

1.2. Ухвалою суду від 15.11.2203 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Згідно поданої до суду позовної заяви позиція позивача обґрунтовується наступним.

2.2. Так позивач зазначає, що він був мобілізований на військову службу через перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 та на даний час проходить службу солдатом, водієм II мінометного взводу мінометної батареї, військової частини НОМЕР_1 . До моменту мобілізації здійснював догляд за ОСОБА_2 .

2.3. Відповідно до Висновку ЛКК №796 від 23.06.2023 року, ОСОБА_2 1939 р.н. за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.09.2023 року у справі №9724/1555/23, визнано недієздатною ОСОБА_2 , 1939 р.н. та призначено ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 . Також, як встановлено вищевказаним рішенням суду згідно висновку судово- психіатричного експерта №831 від 31.08.2023 року ОСОБА_2 , 1939 року народження страждає хронічним психічним захворюванням у формі судинної деменції (недоумства). За своїм психічним станом в силу наявного у неї хронічного, тобто, стійкого психічного захворювання ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

2.4. Таким чином, позивач вказує, що наведене свідчить про те, що він піддягає звільненню з військової служби згідно абзацу 6, пп. г, п.2, ч.4. ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною.

2.5. Відтак позивач стверджує, що не задовольняючи його рапорт про звільнення із військової служби, відповідачем допущено очевидно протиправну бездіяльністю, оскільки заявник відповідає вичерпному перелік умов, яким повинен відповідати військовослужбовець для прийняття позитивного рішення за його рапортом. В цій ситуації у відповідача немає дискреційних повноважень, оскільки закон не передбачає будь-яких альтернативних варіантів рішення за наслідками вирішення рапорту військовослужбовця за встановлених судом обставин. З огляду на це обраний спосіб захисту своїх прав є ефективним та не суперечить закону, відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позиція відповідача

2.6. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.7. Так, представник відповідача зазначає, що відповідно до встановлених рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 вересня 2023 року фактів ОСОБА_2 відповідно до Висновку ЛКК № 796 виданого КНП Хотинська багатопрофільна лікарня за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Такий же Висновок позивач додав до рапорту про його звільнення з військової служби. Інші медичні документи щодо стану здоров`я ОСОБА_2 позивач ні до свого рапорту і в додатках до позову не додавав.

Вказує, що єдина схожа підстава звільнення з військової служби за сімейними обставинами, на яку посилається позивач, встановлена абзацом 4 підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок І військову службу». Однак, абзац 4 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначає підставу звільнення у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною. ОСОБА_2 не є особою з інвалідністю, а тому правові підстави для звільнення позивача з військової служби відсутні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу солдатом, водієм II мінометного взводу мінометної батареї, військової частини НОМЕР_1 .

3.2. У жовтні 2023 позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив клопотати перед вищим командуванням звільнити його з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, згідно абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Постанови КМУ від 12 червня 2013 р. № 413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та зі служби осіб рядового і начальницького складу», а саме у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над ОСОБА_2 , яка визнана судом недієздатною, що підтверджується рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.09.2023 року у справі №724/155/23.

3.3. У відповідь на поданий рапорт листом від 19.10.2023 року №1504/2799 командиром військової частини НОМЕР_1 повідомлено про те, що подання та відповідні документи на звільнення з військової служби у Збройних Силах України стосовно солдата ОСОБА_1 від 18.10.2023 року вх. №6987 не реалізовано у зв`язку з тим, що службові матеріали не погоджені помічником командира військової частини з правової роботи начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 .

3.4. Судом досліджено правовий висновок помічника командира військової частини з правової роботи начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 щодо рапорту ОСОБА_1 , згідно змісту якого визначено наступне:

«…

Зазначений військовослужбовець не може бути звільнений з військової служби за цією підставою за наступних обставин.

Доданий до рапорту висновок ЛКК про хворобу бабусі і неможливість надавати соціальні послуги не може бути врахований, зважаючи на наявність судового рішення про визнання її недієздатною та призначення ОСОБА_1 її опікуном, так як Постановою КМУ «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу» від 12.06.2013 року № 413 передбачено, що військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

…

У зв`язку з відсутністю в додатках до рапорту саме медичного висновку медико-соціальної експертної комісії щодо хвороби бабусі військовослужбовця він не може бути звільнений з військової служби згідно абзацу 8 підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи, або за особою яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

На підставі зазначеного звільнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 згідно абзацу 8 підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - не погоджується».

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

4.2. На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

4.3. Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

4.4. Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 389-VIII), воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

4.5. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

4.6. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-XII).

4.7. Статтею 26 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на час подання позивачем рапорту про звільнення з військової служби), визначено підстави для звільнення з військової служби. Зокрема, підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану:

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

4.8. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №413 затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу (далі Перелік №413), яким визначено, що військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері);

утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

укладення шлюбу військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України;

хвороба військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю або особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості;

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;

наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей;

неможливість призначення одного з військовослужбовців, осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону);

довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу.

4.9. Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

4.10. Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України врегульований Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 (зі змінами) (далі Положення № 1153).

4.11. Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 12 Положення №1153, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

4.12. Пунктом 233 Положення №1153 закріплено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

4.13. Відповідно до пункту 241 Положення №1153 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

4.14. Згідно з правовими нормами пункту 242 Положення №1153 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є дії військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

5.2. Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет правомірності таких дій відповідача, оцінивши їх через призму верховенства права та критеріїв законності дій та рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

5.3. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

Щодо суті спору

5.4. Позиція позивача у цій справі полягає у тому, що у нього наявне право на звільнення з військової служби на підставі абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над ОСОБА_2 , яка визнана судом недієздатною, що підтверджується рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.09.2023 року у справі №724/155/23.

5.5. Натомість, доводи представника відповідача полягають у тому, що ОСОБА_2 не є особою з інвалідністю, а тому правові підстави для звільнення позивача з військової служби відсутні. При цьому, представником відповідача наголошено, що єдина схожа підстава звільнення з військової служби за сімейними обставинами, на яку посилається позивач, встановлена абзацом 4 підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Однак, абзац 4 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначає підставу звільнення у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною.

5.6. У свою чергу судом визначено, що листом від 19.10.2023 року №1504/2799 командиром військової частини НОМЕР_1 позивача повідомлено про те, що подання та відповідні документи на звільнення з військової служби у Збройних Силах України стосовно солдата ОСОБА_1 від 18.10.2023 року вх. №6987 не реалізовано у зв`язку з тим, що службові матеріали не погоджені помічником командира військової частини з правової роботи начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 .

5.7. Досліджуючи правовий висновок помічника командира військової частини з правової роботи начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 щодо рапорту ОСОБА_1 , який і слугував підставою для надання відповіді листом від 19.10.2023 року №1504/2799, судом визначено, що рапорт ОСОБА_1 розглянуто з огляду підстав для звільнення згідно абзацу 8 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

5.8. Надаючи оцінку доводам сторін, суд вважає за необхідне внести ясність у сутність спірних правовідносин, адже і позивач і відповідача у заявах по суті справи оперують різними положеннями Закону №2232-XII щодо підстав для звільнення з військової служби.

5.9. Так, суд звертає увагу на тому, що статтею 26 Закону №2232-XII визначено окремі підстави для звільнення з військової служби різних категорій військовослужбовців та за різних умов.

5.10. Так, безпосереднє формулювання абзаців 4,6,8 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII щодо підстав для звільнення з військової служби, визначено наступним чином:

- абзац 4 - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

- абзац 6 - у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

- абзац 8 - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

5.11. Судом визначено, що у жовтні 2023 позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив клопотати перед вищим командуванням звільнити його з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, а саме згідно абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII (у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над ОСОБА_2 , яка визнана судом недієздатною, що підтверджується рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.09.2023 року у справі №724/155/23).

5.12. Відтак, виключно за даною підставою суду належить надати оцінку наявності у позивача права на звільнення з військової служби та відповідно перевірити дії відповідача щодо відмови позивачу у звільненні з військової служби на відповідність критеріям законності, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

5.13. Як встановлено судом, рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.09.2023 року у справі №724/155/23 ОСОБА_2 , 1939 р.н., визнано недієздатною та призначено ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .

5.14. Також, як визнається сторонами, до рапорту на звільнення позивачем додано Висновок ЛКК КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» №796 від 23.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_2 , 1939 р.н., за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду (на термін до 21.06.2024 р.).

5.15. Як зазначено судом раніше, згідно абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною.

5.16. Аналіз норми абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII свідчить про те, що умовами для звільнення з військової служби за даною підставою, є: 1) наявність у особи, над якою здійснюється опіка, інвалідності; 2) визнання особи, над якою здійснюється опіка, судом недієздатною.

5.17. Тільки за наявності вказаних двох умов законодавець визначив можливість звільнення з військової служби під час дії воєнного стану згідно абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

5.18. У цій справі судом не встановлено, а позивачем не повідомлено суду та не надано жодних доказів того, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю. Відтак, призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 не може слугувати достатньою підставою для звільнення позивача з військової служби згідно абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

5.19. Таким чином, наведені обставини очевидно свідчать про те, що у ОСОБА_1 відсутнє право на звільнення з військової служби на підставі абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII згідно поданого ним рапорту.

5.20. У свою чергу, суд також звертає увагу на тому, що командування військової частини НОМЕР_1 хибно розглядало рапорт ОСОБА_1 з огляду підстав для звільнення згідно абзацу 8 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, оскільки позивач звертався з рапортом про звільнення з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, а саме згідно абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

5.21. Такі дії відповідача суперечать принципу належного урядування. Суд звертає увагу, що відповідач у спірних правовідносинах здійснює свою діяльність як суб`єкт владних повноважень, а отже його діяльність має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування.

5.22. При цьому суд нагадує, що зміст принципу належного урядування передбачає, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються (Рішення ЄСПЛ у Справі Рисовський проти України (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року).

5.23. Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що навіть попри те, що рапорт позивача про звільнення з військової служби розглянутий відповідачем за іншою підставою для звільнення, у цій справі судом встановлено відсутність у позивача права на звільнення з військової служби згідно абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

5.24. Також, суд наголошує, що перевірка наявності у позивача права на звільнення з інших підстав, як то абзаци 4, 8 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, якими оперує відповідач у відзиві та у матеріалах розгляду рапорту позивача, не входить до предмета даного позову, адже виходить за межі спірних правовідносин.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. Відповідачем доведено суду правомірності своїх дій щодо не звільнення позивача з військової служби на підставі абзацу 6 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

6.4. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, №3674-VI. Також, у зв`язку з відмовою у задоволенні цього позову, суд не стягує та не присуджує на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (Чернівецька обл., Дністровський р-н., с. Недобоївці, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Військова частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Анісімов