Справа № 161/12976/24
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/173/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.

секретаря Дмитроци Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою 26.06.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення №509 від 26.06.2024 року, згідно якої її визнано винною у вчиненні порушення вимог п. 34 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП із призначенням штрафу у розмірі 34000 грн.

Вважає, що дана постанова є необґрунтованою та винесена із порушенням норм процесуального права, що не відповідає дійсним обставинам справи виходячи з наступного.

Згідно наказу №23 від 06.02.2024 року «Про призначення відповідального за ведення обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних» її призначено відповідальною за ведення обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний стан.

Відповідно до «Плану проведення перевірок стану військового обліку на підприємствах, в установах та організаціях Луцької міської територіальної громади за 2024 рік» 18.06.2024 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено перевірку стану військового обліку ТОВ «ВОЛИНЬ-ПАЛИВО». В подальшому повідомлено її про необхідну явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 20.06.2024 року.

20.06.2024 року їй було вручено протоко про адміністративне правопорушення №509 від 20.06.2024 року щодо вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Акт про проведення перевірки нею не отримано.

Згідно даного протоколу встановлено, що під час прийняття на роботу не у всіх громадян перевіряється наявність військово-облікового документа, визначеного у п. 20 Порядку; взяття на персональний військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється без актуалізації інформації перебування їх (взяття їх на військовий облік) на військовому обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки серед яких є військовозобов`язані у військово-облікових документах яких відсутні відмітка про перебування на військовому обліку; не забезпечено повноту та достовірність облікових даних, що вносяться до списків персонального військового обліку (додаток 5 до Порядку). Зокрема не завжди міститься інформація про «Реквізити повідомлення про призначення/ звільнення на посаду/з посади визначена» у колонці 18; не здійснюється інформування відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які порушують правила військового обліку, для притягнення їх до відповідальності згідно із законом, чим порушено п. 34 Порядку затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не відбувся, а їй було лише вручено постанову про адміністративне правопорушення №509 від 26.06.2024 року, без врахування поданих нею письмових пояснень та позбавлення її можливості надати свої заперечення та пояснення.

Таким чином, розгляд даної справи проведено із порушенням її процесуальних прав, під час якого не взято до уваги, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

У зв`язку з чим, просить скасувати постанову №509 від 26.06.2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 2101 КУпАП

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

09.08.2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20.06.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП (а.с. ).

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.20234року було винесено постанову №509 від 26.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на неї штраф у сумі 34000 гривень (а.с. ).

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №509 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримала 26.06.2024 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. ).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч.2 ст.3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

При дослідженні матеріалів справи, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності як посадову особу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинено в особливий період, що в судовому засіданні підтверджується оскаржуваною постановою.

Згідно оскаржуваної постанови, під час перевірки ведення військового обліку було встановлено, що згідно наказу № 23 від 06.02.2024 року на громадянку ОСОБА_1 покладено посадові обов`язки обліку військовозобов`язаних і призовників, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

19.05.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з яким стаття 210-1 КУпАП зазнала змін, і з 19 травня 2024 року частина друга стала визначати відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Частиною третьою цієї статті у зміненій редакції передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (тобто від 17000 грн. до 25500 грн.), і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних в особливий період шляхом невиконання вимог п.34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487, яка набула чинності з 05.01.2023 року.

Тобто з вищенаведеного слідує, що під час накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідачем застосовано нормативно-правовий акт, а саме: п.34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487 стосовно правовідносин, які виникли і закінчилися до набрання чинності зазначеною постановою КМУ.

Вказані обставини з`ясовані в судовому засіданні і не спростовані відповідачем.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не доведено факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом та винесенні оскаржуваного рішення з участю позивача.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вказане, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, враховуючи те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем не доведено правомірності свого рішення, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини суду не представлено, то суд приходить до висновку, що порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП, недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.ст. 210-1, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №509 від 26.06.2024 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 10 вересня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк