Справа № 569/12478/24
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шеруди О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову від 31 травня 2024 року, що винесена за ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що постановою від 31 травня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення п.п. 4 п. 1 Додатку 2 до Порядку Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, що виразилося у відмові ним у проходженні військово - лікарської комісії. Однак, наведені в постанові фактичні дані вчиненого правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи. Вказав, що відмовився від проходження ВЛК, оскільки ним в 2023 році було пройдено ВЛК. Крім того, вважає, що вказаний документ складений особою, яка не уповноважена складати протокол. Також зазначає, що в протоколі міститься покликання на порушення ч. 2 ст. 210 КУпАП, натомість постанова містить покликання на ч. 3 ст. 210 КУпАП. Таким чином, вважає, що дії працівників територіального центру порушують його права та законні інтереси та суперечать принципу невинуватості.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки під час звіряння військово-облікових даних позивача було направлено для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від проходження якої він відмовився, що підтверджується актом відмови від проходження військово-лікарської комісії, який складений 28 травня 2024 року. Своїми діями позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Твердження позивача, що протокол складений особою, яка не уповноважена складати протоколи, а саме начальником відділення офіцерів запасу і кадрів не відповідає дійсності, оскільки відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 травня 2024 року № 142 агд призначені посадові особи відповідальні за виявлення правопорушень та складення протоколів про адміністративні правопорушення. Зазначає, що при складенні протоколу позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснено права і обов?язки, передбачені статтею 268 КУпАП. У своїй позовній заяві позивач стверджує, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що не відповідає дійсності, оскільки на ст. 3 протоколу вказано: «Громадянину повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 45 хв. 31.05.2024 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) кабінет № 1», що підтверджується підписом позивача в графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності».

На розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач не з`явився, про причини ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив.

З підстав вищевикладеного, вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси позивача та у спосіб визначений законодавством.

Відтак, заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 05 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, що зазначені у позовній заяві, просять їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши позивача та його представника, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

28 травня 2024 року начальником відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 складено Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Згідно вказаного Протоколу встановлено наступне: під час звіряння військово-облікових даних військовозобов"язаного ОСОБА_1 було направлено для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 від проходження якої останній відмовився. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

31 травня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, що тягне за собою відповідальність згідно Закону України, а саме відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст.ст.7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Указами Президента України строки проведення загальної мобілізації неодноразово продовжено, зокрема, Указом Президента № 272/2024 від 6 травня 2024 року з 14 травня 2024 року на 90 діб.

Станом на день складення оскаржуваної постанови, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 271/2024 від 6 травня 2024 року.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є, зокрема, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію`та «Про оборону».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально - профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних державними органами, підприємствами, установами та організаціями підлягають громадяни, придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час, які не досягли граничного віку перебування в запасі Збройних Сил.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до п.1.1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджений наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (надалі Положення) медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до п.1.4 Розділу ІІ Положення медичний огляд громадян, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення та до призовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею, відповідно до п.10 якої резервісти, військово-зобов`язані, які призиваються та проходять воєнні навчальні (перевірочні) та спеціальні збори осіб рядового сержантського, старшинського та офіцерського складу; призиваються та проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проходять медичний огляд у ВЛК ТЦК та СП, гарнізонні (госпітальні) ВЛК.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку га мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Також, згідно з п. 22 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, призовники і військовозобов`язані, а також посадові особи, винні в порушенні вимог Порядку і Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних несуть відповідальність згідно із законом.

Правилами військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - Правила) передбачено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України; прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ)) для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово - лікарської комісії районних (міських) військових комісаріатів.

Відповідно до п. 3 Правил, призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 210 КУпАП України, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з змісту вказаного закону, диспозиція ст. 210 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно посилатись до конкретних правил і норм, які регулюють механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів

Відповідно до п.п.4 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

З долученого представником відповідача до відзиву акту, складеного 28 травня 2024 року та підписаного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що не заперечується самим позивачем.

Водночас, з оглянутої в судовому засіданні довідки № 41188 військово-лікарської комісії вбачається, що ОСОБА_1 31 березня 2024 року пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії, про що повідомив працівників ТЦК.

Однак, 28 травня 2024 року начальником відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

З дослідженого протоколу вбачається, що громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, натомість з постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП за що визнано ОСОБА_1 винним та накладено штраф у розмірі 20 400 грн.

Вищезазначені розбіжності в документах є істотними порушеннями під час провадження по справі про адміністративне правопорушення і при цьому, суд не може самостійно припускати факти, які підлягають доведенню, оскільки в такому випадку вийде за межі обвинувачення та вдасться до припущень, що неприпустимо враховувати при доведеності вини особи.

Доводи позивача, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП складений особою, яка не уповноважена складати протоколи заслуговує на увагу. Однак, представник відповідача, заперечуючи проти таких доводів позивача, долучив до відзиву наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 142агд від 21 травня 2024 року. Проте, з дослідженого в судовому засіданні відповідного наказу вбачається, що дійсно ОСОБА_7 не мав повноважень на момент складання протоколу, оскільки відповідальними за виявлення правопорушень, складання протоколів про адміністративне правопорушення призначено зокрема, майора ОСОБА_8 , однак при порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію керівниками або іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а позивач перебуває на посаді водія автотранспортних засобів ТзОВ "Дікергофф Транспорт Україна", що підтверджується наказом про відрядження від № 36 ВД від 28.05.2024 року, подорожнім листом № 709135 серії 10ААХ та товарно-транспортною накладною № 10584321 від 27 травня 2024 року, а не керівником даного товариства.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що посилання позивача про неповідомлення його про час та місце розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки в графі "підпис особи, яка притягається до відповідальності" підтверджується його підписом про час та місце розгляду справи.

Натомість, суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, бере до уваги посилання позивача на те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, оскільки з оглянутого протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що "Громадянину повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 45 хв. 31 травня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), каб. № 1, однак в графі "підпис особи, яка притягається до відповідальності" відсутній підпис позивача, що спростовує твердження відповідача.

Враховуючи те, що позивач на момент складання постанови пройшов військово-лікарську комісію, та те, що спірна постанова не відповідає вимогам КУпАП, а саме містить розбіжності в протоколі та постанові в зазначенні нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, крім того протокол складений особою, яка не уповноважена складати протоколи про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що постанову від 31.05.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 винесено на підставі матеріалів, складених та розглянутих з істотними порушеннями вимог КУпАП, у зв"язку з чим вбачає правові підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В даній справі підлягає поновленню строк на оскарження постанови виходячи з того, що позивач оскаржувану постанову отримав тільки 23 червня 2024 року, з позовом до суду звернувся 03 липня 2024 року, тобто в межах десятиденного строку.

Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Отже, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_10 , відокремленим підрозділом якого є відповідач.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП від 31 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 18 вересня 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина