Справа № 541/2862/24
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2862/24
Провадження № 2-а/538/25/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря Дугніст А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області, третя особа поліцейський відділення поліції № 2 (м.Лохвиця) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Підгірний Олексій Валерійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 23.07.2024 р. поліцейським ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 відносно нього винесено постанова серії ЕНА № 2664865, в якій зазначено, що 23.07.2024 р. о 14 год 57хв в м. Лохвиця на автодорозі Р-06 170 км водій керував тз будучи позбавленим права керування, не мав при собі реєстраційний документ, чим порушив п.п.2.1 б ПДР України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. 2,1 г ПДР України ч. 1 ст. 126 КУпАП, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП, чим порушив п. 2.1 а ПДР - керування особою, позбавленою права керування ТЗ ст. 126 ч. 4 КУпАП. Прийняте по справі рішення: сума штрафу 20400 грн. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки факти, викладені в ній не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами, оскільки він, ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, кваліфікація дій зазначена суперечливо, справа розглядалася формально (поліцейським лише на спеціальному пристрої здійснено заповнення постанови та роздруковано її), крім того поліцейським не з`ясовано інших обставин, які мають значення для справи. З огляду на зазначене просив скасувати вищевказану постанову як незаконну, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 10.09.2024р. провадження у вказаній справі відкрито, ухвалено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання з`явилися позивач та його представник - адвокат Орленко Р.Є., які позовні вимоги підтримали, суду пояснили, обставини викладені в позові, крім того, зазначили, що поліцейські не представлялися, права та обов`язки не роз`яснювали.

Від відповідача ГУНП в Полтавській області надійшов відзив на позов, в яких просили в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання з`явився також і поліцейський ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , який покладався на розсуд суду при прийнятті рішення у вказаній справі .

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи , опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що 23.07.2024 поліцейський ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Підгірний О.В. виніс постанову серії ЕНА № 2664865, в якій зазначено, що 23.07.2024 р. о 14 год 57 хв в м. Лохвиця на автодорозі Р-06 170 км водій керував тз будучи позбавленим права керування, не мав при собі реєстраційний документ, чим порушив п.п.2.1 б ПДР України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. 2,1 г ПДР України ч. 1 ст. 126 КУпАП, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП, чим порушив п. 2.1 а ПДР - керування особою, позбавленою права керування ТЗ ст. 126 ч. 4 КУпАП. Прийняте по справі рішення: сума штрафу 20400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Під час розгляду справи судом були досліджені відеозаписи, надані відповідачем, де зафіксовано лише спілкування працівників поліції з позивачем.

Проте на вищевказаних відеозаписах не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і будь-яких інших доказів на підтвердження цього факту стороною відповідача до відзиву додано не було , тобто жодних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаних в постанові правопорушень відповідачем не надано та посилання на них у постанові відсутнє.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення не є свідченням наявності складу, події правопорушення та вини позивача у його вчиненні.

Відповідно до ст. 72 - 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Постанова ВАС КАС від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16).

Згідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, судом встановлено відсутність події та складу адміністративних правопорушень, зазначених в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з `ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону працівником поліції при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Посилання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності працівником поліції (як представником відповідача) допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування останньої та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо особи позивача.

Крім того, приймаючи рішення у цій справі, суд звертає увагу на те, що матеріали справи, а саме відеозаписи, не містять фіксування того, що працівники поліції представлялись, а також того, що ними роз`яснювались ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказане порушення з боку працівників поліції є істотним порушенням прав ОСОБА_1 , як особи, що притягувалася до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження по справі закрити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 73-76, 77, 79, 229, 243, 244, 245, 246, 257, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області, третя особа поліцейський відділення поліції № 2 (м.Лохвиця) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Підгірний Олексій Валерійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2664865 від 23.07.2024поліцейським ВП № 2 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Підгірним О.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адмініст-ративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота