Справа № 420/14466/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 травня 2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невірного розрахунку розміру пенсії позивачу та не проведення його перерахунку з дати призначення пенсії;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призначення пенсії в частині нарахованої суми пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 5271,54 грн., з урахуванням надбавок, індивідуального коефіцієнту заробітку 0,91429, середньомісячного заробітку для обчислення пенсії 11187,90 грн., коефіцієнту страхового стажу 0,44500, з дати її звернення з заявою про призначення пенсії - 06.10.2023 з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 , судовий збір.

Позиція позивачки обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що у 2016 році позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років та отримувала її протягом півроку у зв`язку з працевлаштуванням на посаду вчителя музичного мистецтва (запис № 17 від 01.09.2021). Станом на подання позовної заяви продовжує трудову діяльність.

В листопаді 2023 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за віком та в грудні 2023 року отримала першу пенсійну виплату в розмірі 3163 грн. Не погоджуючись із сумою пенсії звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та у лютому 2024 року її було перераховано з дати звернення з заявою про перерахунок та сума пенсії склала 3252,62 грн. Не погоджуючись з сумою нарахованої пенсії, позивачка звернулась до фахівців з перерахунку пенсії та отримала аналіз нарахування суми пенсії за даними її трудової діяльності та довідок ОК-5, ОК-7.

05.04.2024 року позивачка звернулась до Головного управління ПФУ в Херсонській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі отриманого аналізу, з дати призначення пенсії - 01.03.2024 року. 12.04.2024 року отримала в особистий кабінет на порталі електронних послуг ПФУ протокол розрахунку, відповідно до якого доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 14 років) в сумі 330,54 грн., розмір пенсії в сумі 3583,16 грн., місяць підвищення пенсії - з 01.04.2024 року. Інші підстави для перерахунку - не враховані та незрозуміло з яких підстав орган ПФУ не здійснив перерахунок навіть суми 330,54 грн., починаючи з дати призначення пенсії. Так як це саме помилка при нарахуванні пенсії, а не перерахунок за новими даними чи довідками про заробітну плату, розмір пенсії з надбавками, виходячи з розрахунку, повинен бути в сумі 5 271,64 грн. на місяць, а не 3583,16 грн. Дані особистого кабінету містять безліч неточностей: щодо працювання чи не працювання особи на дату призначення пенсії, щодо дати призначення пенсії та її виду. Виходячи з розрахунку розміру пенсії, проведеного ОСОБА_2 станом на 30.09.2023, стаж позивачки становить 44 р. 6 м. 15 д., індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,91429, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 11187,90 грн., коефіцієнт страхового стажу 0,44500, Розмір пенсії 4 978,62 грн., доплата за понаднормовий стаж 293,02 грн., розмір пенсії з надбавками 5 271,64 грн.

Тобто, вважаючи, що органом ПФУ невірно розраховано суму пенсії при її призначенні, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що 06.10.2023 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

За принципом екстериторіальності заява від 06.10.2023 року розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. За результатами розгляду вищезазначеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії - переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з 06.10.2023 (копія Рішення №18 від 13.10.2023 додається). Позивачка має статус Працююча особа.

Враховуючи те, що позивачці вперше пенсію призначено у 2016 році, при розрахунку пенсії за віком, застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 рік, у розмірі - 3764,40 грн.

Враховуючи всі коефіцієнти збільшення за 2019-2023 роки, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в 2023 році склав 7405,03 грн. (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197). За матеріалами пенсійної справи, страховий стаж позивачки становить 44 роки 06 місяців 14 днів (ст.24 Закону №1058) коефіцієнт страхового стажу 0,44500 (ст. 25 Закону). Пенсія обчислена із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 30.06.2023, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,91429 (ст. 40 Закону). Розмір пенсії за віком з 06.10.2023 склав - 3163,16 грн., у тому числі: - 3012,80 грн. основний розмір пенсії відповідно до ст. 27 Закону, (7405,03 грн. х 0,44500 х 0,91429, де 7405,03 грн. - середня заробітна плата за 2014 2016 роки з урахуванням коефіцієнтів 1,17, 1,11, 1,11, 1,14,1,197); - 150,36 грн. доплата за понаднормативний стаж 14 років (14% х 1074,00 грн., де прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність станом на 2015 рік). З 01.03.2024 проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньо заробітної плати для обчислення пенсії 7994,47 грн., визначеного постановою КМУ від 23.02.2024 року №185. Розмір пенсії з 01.03.2024 року склав 3402,98 грн., у тому числі: - 3252,62 грн. основний розмір пенсії відповідно до ст.27 Закону, (7994,47 грн. х 0,44500 х 0,91429, де 7994.47 грн. - середня заробітна плата за 2014 2016 роки з урахуванням коефіцієнтів 1,17, 1,11, 1,11, 1,14,1,197х 1,07996); - 150,36 грн. доплата за понаднормативний стаж 14 років (14% х 1074,00 грн., де 1074,00 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність станом на 2015 рік).

Таким чином, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивачки стосовно призначення та виплати пенсії в розмірі 5271,54 грн., з урахуванням надбавок, індивідуального коефіцієнту заробітку 0,91429, середньомісячного заробітку для обчислення пенсії 11187,90 грн., коефіцієнту страхового стажу 0,44500, з дати її звернення з заявою про призначення пенсії - 06.10.2023 з урахуванням виплачених сум є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. А, тому застосування Головним управлінням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки при перерахунках пенсії ОСОБА_1 , є цілком обґрунтованими, а дії Головного управління правомірними.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

05 червня 2024 року від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/23005/24).

10 червня 2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕС/24386/24).

Станом на 18 вересня 2024 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача, перевіривши її доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

У 2016 році позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років та отримувала її протягом півроку у зв`язку з працевлаштуванням на посаду вчителя музичного мистецтва (запис № 17 від 01.09.2021). Станом на подання позовної заяви продовжує трудову діяльність.

06.10.2023 ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

За принципом екстериторіальності заява від 06.10.2023 року розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії - переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з 06.10.2023 року. Позивачка має статус «Працююча особа».

Враховуючи норми статті 45 Закону №1058, переведення здійснено з дня подання заяви.

Судом встановлено, що враховуючи те, що позивачці вперше пенсію призначено у 2016 році, при розрахунку пенсії за віком, застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 рік, у розмірі - 3764,40 грн.

Не погоджуючись із сумою пенсії позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та у лютому 2024 року її було перераховано з дати звернення з заявою про перерахунок та сума пенсії склала 3252,62 грн.

Не погоджуючись з сумою нарахованої пенсії, позивачка звернулась до фахівців з перерахунку пенсії та отримала аналіз нарахування суми пенсії за даними її трудової діяльності та довідок ОК-5, ОК-7.

05.04.2024 року позивачка звернулась до Головного управління ПФУ в Херсонській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі отриманого аналізу, з дати призначення пенсії - 01.03.2024 року.

12.04.2024 року отримала в особистий кабінет на порталі електронних послуг ПФУ протокол розрахунку, відповідно до якого доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 14 років) в сумі 330,54 грн., розмір пенсії в сумі 3583,16 грн., місяць підвищення пенсії - з 01.04.2024 року.

Як вказує позивачка, виходячи з розрахунку розміру пенсії, проведеного адвокатським бюро Івана Хомича станом на 30.09.2023 року, стаж позивачки становить 44 р. 6 м. 15 д., індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,91429, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 11187,90 грн., коефіцієнт страхового стажу 0,44500, розмір пенсії 4 978,62 грн., доплата за понаднормовий стаж 293,02 грн., розмір пенсії з надбавками 5 271,64 грн.

З огляду на викладене, судом вбачається, що фактично позивачка не погоджується з діями відповідача щодо відмови у здійсненні їй перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Джерела права та висновки суду

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Отже, вказана норма передбачає врахування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до статті 42 Закону № 1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до п.3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФ України від 18.05.2018 р. № 10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії: 1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії; 2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії. Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Тобто, при обрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до вимог ст.40 Закону №1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року перерахунку, а не той, що враховувався під час призначення пенсії.

Отже, законодавцем чітко передбачено в частині четвертій статті 42 Закону №1058-IV, що застосування показника середньої заробітної плати (доходу) за бажанням пенсіонера враховується той який був під час призначення або попереднього перерахунку пенсії.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка продовжувала працювати після призначення їй пенсії та згідно положень ст. 42 Закону №1058-IV відпрацювала 2 роки внаслідок чого відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання справедливого балансу в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно вимог ст.14 Конвенції, користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь - якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі, у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі Суханов та Ільченко проти України (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року. Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі Копецький проти Словаччини (Кореску v. Slovakia), п. 50;Busch Inc. проти Португалії (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі Колишній Король Греції та інші проти Греції (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про те, що позивачка з 06.10.2024 року має право перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020, 2021, 2022 роки.

В прохальній частині позовної заяви позивач також просить суд зобов`язати відповідача подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ст.382 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є засобом судового контролю за виконанням судового рішення, який застосовується судом за власною ініціативою та розсудом і не може бути предметом позовних вимог, проте в даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Визначаючись щодо способу поновлення порушеного права позивача, враховуючи встановлені по справі обставини, виходячи з повноважень, визначених ст. 245 КАС України, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд приходить до переконання, що ефективним способом поновлення порушеного права позивача є: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями.

Враховуючи викладене, з метою повного та ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 06.10.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020, 2021, 2022 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача у сумі 1211,20 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 з 06.10.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020, 2021, 2022 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, буд. 6, м. Херсон, 73036, ).

Суддя С.О. Cтефанов