Справа № 380/20165/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/20165/23 пров. № А/857/18254/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я.,

Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

представника позивача Попович Н.І.,

представника відповідача Паїк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в електронній формі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у справі № 380/20165/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Крутько О.В. у м. Львові у відкритому судовому засіданні, дата складення повного тексту судового рішення 14 червня 2024 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі також ГУНП, відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ від 23.08.2023 № 354 о/с «Про особовий склад»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ від 18.08.2023 № 2892 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП», в частині застосування дисциплінарного стягнення стосовно оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0119082);

- зобов`язати ГУНП поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП з 24 серпня 2023 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 серпня 2023 року по день ухвалення судом рішення, з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, оскільки вважає, його необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог, наводячи норми матеріального права, вказує, що факт, задокументований у підозрі про вчинення злочину, є порушенням норм Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі також Закон № 580-VIII), Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі також - Дисциплінарний статут), Присяги поліцейського, що, зокрема, стало підставою звільнення позивача зі служби. Наголошує, що підставою для видання оскаржуваних наказів послужило службове розслідування, проведене за фактом повідомлення про підозру ОСОБА_1 01.08.2023, а не по факту вчинення (не вчинення) ним дій, які мали місце 03.01.2023 року.

Також зазначає, що за результатом попереднього службового розслідування (висновок службового розслідування від 30.01.2023), на який покликається суд першої інстанції, позивача притягнуто до відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків, а саме за те, що він, виявивши обставини, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом не доповів про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Дане рішення позивач не оскаржував.

Окрім того, вважає, що судження експерта, на які покликається суд першої інстанції, не відповідають об`єктивній реальності, як такі, що не приводять до мети експертного дослідження, у зв`язку з односторонньою подачею інформації представником позивача для дослідження, замовчуванні суттєвих фактів та обставин, викладеному описі цих фактів, що призвело до невірної їх оцінки.

Наголошує, що суд першої інстанції неправильно визначив суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у бік його збільшення.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта наполягала на задоволенні апеляційної скарги, представник позивача проти задоволення такої заперечувала.

Після оголошення перерви у судовому засіданні з метою витребування доказів представник апелянта, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася.

З врахуванням положень частини другої статті 313 КАС України апеляційний суд продовжив розгляд справи за відсутності представника апелянта.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП.

01.08.2023 до ГУНП надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП про можливе порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП, що призвело до внесення відомостей в ЄРДР та оголошення про підозру.

У рапорті інспектора УГІ ГУНП Христини Олійник на адресу начальника ГУНП Олександра Шляховського зазначено, що 01.08.2023 року до ГУНП надійшла інформація про повідомлення слідчому ВРЗКС ЛРУП № 1 ГУНП лейтенанту поліції ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 ) та оперуповноваженому ВКП СР3ПВ ЛРУП № 1 ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою частиною першою статті 28, частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України (далі також КК України). Як зазначається у рапорті: «За результатами опрацювання вказаної інформації працівниками УГІ ГУНГІ встановлено, що 22.12.2022 до ЛРУП № 1 ГУНП із письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_3 з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції на території Винниківського лісопарку у м. Львові, та якому встановлено діагноз: «забій повіки і біляочної області, множинні забої м`яких тканин обличчя, забій грудної клітки справа, забій області тазостегнового суглобу». Цього ж дня, вказані матеріали скеровано до ТУ ДБР розташованого у м. Львові для надання правової оцінки діям поліцейських ...... Крім цього за вказаним фактом в ЛРУП № 1 ГУНП проведено службове розслідування, в ході якого встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22.12.2023 під час патрулювання території обслуговування ЛРУП № 1 ГУНП, було виявлено підозрілу особу, а саме ОСОБА_3 , якого поліцейські запідозрили у зберіганні наркотичних засобів, однак в ході спілкування з останнім виник конфлікт, де гр. ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження самостійно, оскільки пручався та на законні вимоги працівників поліції не реагував. До управління поліції гр. ОСОБА_3 не доставлявся, адміністративні матеріали відносно останнього не складались, наркотичних засобів в гр. ОСОБА_3 виявлено не було».

Наказом ГУНП від 01.08.2022 № 2688 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП службове розслідування у формі письмового провадження. Згідно зазначеного наказу підставою для призначення службового розслідування є рапорт працівника УГІ ГУНП про можливе порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП, що призвело до внесення відомостей до ЄДР та оголошення про підозру.

За результатами службового розслідування, проведеного у формі письмового провадження, за фактами можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників ЛРУП № 1 ГУНП дисциплінарною комісією складено висновок від 08.08.2023, яким установлено, що «факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов`язків, повного ігнорування вимог чинного законодавства зі сторони слідчого ВРЗКС СВ ЛРУП № 1 ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_2 та оперуповноваженого СРЗПВ ВКП ЛРУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , котрі в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, частини першої, підпунктів 3, 6 частини третьої статті 1 Розділу І Дисциплінарного статуту, які перебуваючи 22.12.2022 у період з 15:00 до 16:00 на території Винниківського лісопарку у м. Львові між АДРЕСА_1 (вхід на територію лісопарку від Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 102 за адресою: м. Львів, вул. Медової Печери, 13), діючи спільно, перебуваючи на службі та при виконанні службових обов`язків, перевищили владу та службові повноваження працівника правоохоронного органу, на ґрунті раптового виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_3 застосували фізичну силу до останнього, внаслідок чого ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, враховуючи вищенаведене, 01.08.2023 працівниками ТУ ДБР розташованого у м. Львові, обґрунтовано, повідомлено про підозру ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, такими самими діями, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчинили зневажливе ставлення до особистої гідності потерпілого, оскільки поліцейські зобов`язані за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності також повинні бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, що являється основою принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, та не допускати у своїй професійній діяльності вчинків, що дискредитують та підривають авторитет поліції, чим грубо порушили службову дисципліну, а саме: пункт 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, частини першої, підпунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1.1, 1.3 пункту 1 наказу ГУНП від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».

Висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників ЛРУП № 1 ГУНП затвердив т.в.о. начальника ГУ НП Руслан Остроух 08.08.2023.

Наказом ГУ НП від 18 серпня 2023 року № 2892 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, частини першої, підпункту 3.6 частини третьої статті 1 Розділу І Дисциплінарного статуту, підпунктів 1.1, 1.3 пункту 1 наказу ГУНП від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до оперуповноваженого СРЗПВ ВКП ЛРУП № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУ НП від 23.08.2023 року № 354 о/с відповідно до Закону № 580-VIII зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах Національної поліції.

Позивач вважаючи наказ від 18 серпня 2023 року № 2892 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП» в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення звільнення зі служби та наказ від 23.08.2023 року № 354 о/с ГУ НП протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не було з`ясовано склад дисциплінарного проступку у його діях, натомість враховано кримінально-правову кваліфікацію таких діянь слідчим у повідомленні про підозру та вказав, що відповідач не прийняв до уваги результати службового розслідування, яке проводилось у січні 2023 року в рамках якого надавалась правова оцінка діям поліцейських Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП, у тому числі позивача, на предмет дотримання службової дисципліни за вказаними вище фактичними обставинами.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом № 580-VIII та Дисциплінарним статутом.

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За змістом частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

При цьому дисциплінарним проступком, у розумінні статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

В силу частин другої, третьої та десятої статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі також - Порядок № 893).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту.

Крім того, статтею 18 Закону № 580-VIII передбачено основні обов`язки поліцейського, а саме: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За правилами, встановленими статтею 19 Закону № 580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В силу статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Варто зазначити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, визначеної частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII, та неухильне дотримання якої визначено цим же законом, висновується, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

З аналізу правових норм, які регулюють особливості проходження служби в поліції висновується, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою ж підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII) є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі № 804/4096/17 мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не варто ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Такої правової позиції дотримувався Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а та від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21.

У справі, що розглядається, колегія суддів враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби слугували матеріали службового розслідування, призначеного наказом від 01.08.2022 № 2688 за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП.

Згідно матеріалів службового розслідування предметом дослідження дисциплінарної комісії були події, які мали місце 22.12.2022 за участі працівників ЛРУП № 1 ГУНП, зокрема старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , та гр. ОСОБА_3 з приводу спричинення останньому легких тілесних ушкоджень на території Винниківського лісопарку у м. Львові.

За результатами службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників ЛРУП № 1 ГУНП складено висновок від 08.08.2023. Як слідує з висновку від 08.08.2023, результати службового розслідування базуються на інформації, яка надійшла 04.08.2023 до ГУНП від Територіального управління ДБР у м. Львові (лист від 03.08.2023 № 12-11-26795вих-23), а саме повідомлення про підозру ОСОБА_1 та повідомлення про підозру ОСОБА_2 . Так, згідно повідомлення про підозру від 01.08.2023 слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження від 10.01.2023 № 0000006 за частиною другою статті 365 КК України повідомив ОСОБА_1 про те, що він підозрюється у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, якщо вони супроводжуються насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, що вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 28, частиною другою статті 365 КК України.

Разом з тим, на підставі наказів Львівського РУП № 1 ГУНП від 04.01.2023 № 6, від 12.01.2023 № 28, від 18.01.2023 № 39, від 27.01.2023 № 63, проведено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП, за результатами якого складено висновок від 30.01.2023. В рамках такого службового розслідування відбирались пояснення, зокрема у ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 з приводу можливого нанесення тілесних ушкоджень поліцейськими, яке мало місце 22.12.2022 у парку поблизу вул. Медової Печери у м. Львові. За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія встановила факти порушення службової дисципліни окремими поліцейськими в частині порушення нормативно-правових актів щодо реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України.

На підставі службового розслідування (висновок службового розслідування від 30.01.2023) встановлено неналежне виконання службових обов`язків з боку оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , котрий виявивши обставини, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин, рапортом не доповів про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його.

Наказом Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП від 07.02.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області», за порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, пунктом 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців 2,3 пункту 1 розділу 2 «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктом 7 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, наказу МВС України від 08.02.2019 № 100, на підставі підпункту 2 пункту 3 статті 13 розділу 3 Дисциплінарного статуту, до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0119082), застосовано дисциплінарне стягнення - догану.

В ході службового розслідування, яке проводилось у серпні 2023 року (висновок від 08.08.2023) події, які відбулись 22.12.2022 за участі працівників ЛРУП № 1 ГУНП, зокрема старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , та гр. ОСОБА_3 з приводу спричинення останньому легких тілесних ушкоджень на території Винниківського лісопарку у м. Львові, дисциплінарною комісією повторно аналізувались і оцінювались з врахуванням інформації, отриманої в рамках кримінального провадження № 0000006 від 10.01.2023, а саме інформації, наведеної у повідомленні про підозру від 01.08.2023 ОСОБА_1 . Також дисциплінарна комісія прийняла до уваги затверджений висновок службового розслідування від 30.01.2023 та його матеріали, за результатами якого позивача вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати, насамперед, у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Варто зазначити, що звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, слугували підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а та від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом, що затверджується законом.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Варто зазначити, що реалізація дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінального провадження та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30 серпні 2022 року у справі 120/8381/20-а, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21, від 11 липня 2023 року у справі №1.380.2019.002223, від 03 серпня 2023 року у справі № 160/7157/19 та від 31 серпня 2023 року у справі №160/3330/19.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2022 року у справі № 480/9492/20 звертав увагу, що в правозастосовчій практиці існує правова позиція, яка вказує на неможливість притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та про необхідність встановлення складу дисциплінарного проступку, який є відмінним від складу кримінального правопорушення.

В аспекті характеру спірних правовідносин Верховний Суд у вказаній справі також зауважував, що з`ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування (реєстрація кримінального провадження за ознаками скоєння кримінального правопорушення), не може обмежуватися лише проміжними офіційними результатами досудового розслідування (письмовому повідомленні про підозру).

Аналогічного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 08 травня 2019 року у справі № 807/196/17, від 09 жовтня 2019 року у справі № 812/1706/15, від 28 листопада 2019 року у справі № 802/1969/17-а, від 30 липня 2020 року у справі № 802/1767/17-а та від 30 вересня 2021 року у справі № 814/334/17.

Як слідує з матеріалів справи, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не було з`ясовано склад дисциплінарного проступку у його діях, натомість враховано кримінально-правову кваліфікацію таких діянь слідчим у повідомленні про підозру.

Більше того, колегія суддів звертає увагу скаржника, що позивача вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за результатами службового розслідування, яке проводилось у січні 2023 року, в рамках якого надавалась правова оцінка діям поліцейських Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП, у тому числі позивача, на предмет дотримання службової дисципліни за вказаними вище фактичними обставинами.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, оспорюваними у цій справі наказами позивача фактично було повторно притягнуто до відповідальності за тим самим фактом порушення службової дисципліни, за яким його вже було притягнуто до відповідальності, що заборонено статтею 61 Конституції України.

Варто також зазначити, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо пропуску відповідачем шестимісячного терміну притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ЛРУП № 1 ГУНП, яким встановлено дисциплінарне порушення ОСОБА_1 за наведеним вище фактом, складений 30.01.2023, а позивача до дисциплінарної відповідальності притягнуто 18.08.2023 всупереч статті 21 Дисциплінарного статуту.

Щодо доводів апелянта про неправильне визначення судом першої інстанції суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок помилкового врахування при обчисленні середнього грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення, яка була виплачена ОСОБА_1 у липні 2023 року в сумі 28185,74 грн., то такі є помилковими, оскільки суд першої інстанції правильно встановив, що грошове забезпечення позивача у липні 2023 року становило 28185,74 грн. без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 18185,84 грн., яка є одноразовою виплатою і не підлягає врахуванню у кожному місяці вимушеного прогулу.

У розрізі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Інших доводів на підтвердження правомірності своїх рішень відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у справі № 380/20165/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 19.09.24