Справа № 366/2553/24
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 366/2553/24
провадження № 2-а/366/18/24
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2024 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді Корчкова А.А.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 2 Бучанського РУ ГУ НП в Київській області, сержанта поліції Лозенка Миколи Олександровича та Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з адміністративним позовом до поліцейського СРПП ВП № 2 Бучанського РУ ГУ НП в Київській області, сержанта поліції ОСОБА_2 (далі Відповідач 1) та Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області (далі Відповідач 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 12.08.2024 поліцейський СРПП ВП № 2 Бучанського РУ ГУ НП в Київській області, сержант поліції Лозенко М. О. (Відповідач 1) виніс постанову серії ББА № 640498, якою визнав Позивача винним, у тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП при цьому, адміністративне стягнення відносно нього не було застосовано на підставі положень ст. 36 КУпАП

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за порушення п.31.3б ПДР є безпідставним та незаконним, оскільки транспортний засіб, автомобіль УАЗ, днз НОМЕР_1 , на якому він рухався, належить АТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», має не більше 5-ти місць, включно з місцем водія», тому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», є легковим автомобілем та не використовується на ним, ні власником для перевезення пасажирів або вантажів для отримання прибутку, що автоматично виключає обов`язковість проведення технічного обліку даного транспортного засобу. Крім того, саме б власник автомобіля (юридична особа) повинен би був проводити технічний огляд автомобіля при його необхідності, а не позивач, як фізична особа.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що Відповідач 1, порушив вимоги законодавства в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.121 КУпАП тому просить суд скасувати постанову серії ББА № 640498від 12.08.2024, винесену Відповідачем 1 відносно позивача.

26.08.2024 ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, перше судове засідання призначене на 05.09.2024 та відкладено на 16.09.2024 у зв`язку з неявкою відповідачів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись шляхом надіслання рекомендованим повідомленням поштової кореспонденції, яка на момент розгляду справи до суду не повернулася та шляхом направлення судових повісток на електронну адресу « , які, як вбачається з довідок про доставку електронного листа, доставлені 10.09.2024.

Крім того, суд враховує, що зазначена справа, відноситься до категорії термінових адміністративних справ відповідно до ст. 286 КАС України, тому вважає за необхідне застосувати положення ч. 2 ст. 268 КАС України, відповідно до яких, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Таким чином Відповідачі у даній справі вважаються повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду даної справи з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України ухвали про відкриття провадження у справі від 26.08.2024.

Відповідачі, який належним чином повідомлені про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористались. Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.08.2024 поліцейським СРПП ВП № 2 Бучанського РУ ГУ НП в Київській області, сержантом поліції Лозенком М.О., було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ББА № 640498, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності в тому числі за ч.3 ст.121 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 12.08.2024 о 09 год. 23 хв. керував транспортним засобом марки УАЗ 315195-030 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушено п.31.3 «б» ПДР.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч. 1 ст. 286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи в тому числі за частиною третьою статті 121.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в тому числі частиною третьою статті 121 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами і доповненнями, далі по тексту - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. б п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 року затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, яким передбачено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Згідно оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом УАЗ 315195-030.

За дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , транспортний засіб УАЗ 315195-030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, дата реєстрації 20.07.2012, тип ТЗ Універсал. Кількість сидячих місць 5. Транспортний засіб належить ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз».

УАЗ 315195-030 легковий автомобіль, підвищеної прохідності.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

У матеріалах справи відсутня інформація, що автомобіль УАЗ 315195-030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, як і інформація про вантажопідйомність даного транспортного засобу, відтак, з огляду на зазначене, автомобіль УАЗ 315195-030, реєстраційний номер НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Як вбачається з п.п.3 ч. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, замовник - власник транспортного засобу або уповноважена ним особа.

Таким чином, замовником проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу УАЗ 315195-030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у разі обов`язковості проведення такого, є власник транспортного засобу, у даному випадку ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» або уповноважена ним особа, про що також зазначено позивачем у позові.

Матеріали справи не місять доказів того, що власник транспортного засобу УАЗ 315195030, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», уповноважував ОСОБА_1 (позивача) на проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу.

За практикою Європейського суду з прав людини на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справи "Лелас проти Хорватії","Тошкуце та інші проти Румунії").

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач будь-яких доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що він не порушував вимоги п. 31.3 «б» ПДР.

Відповідачами не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п. 31.3 «б» ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові (постанова Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340).

Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 з приводу скасування оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП .

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-які докази, які б беззаперечно свідчили про те, що позивачем не виконані вимоги ПДР, за що наступає адміністративна відповідальність, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. згідно квитанцій від 21.08.2024 та 18.09.2024, тому вказана сума підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 77, 90, 286 КАС України, ст.ст. 121, 251, 283-284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , до поліцейського СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, старшого сержанта поліції Лозенка Миколи Олександровича та Бучанського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову серії ББА № 640498 у справі про адміністративне правопорушення, винесену 12 серпня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, старшим сержантом поліції Лозенком Миколою Олександровичем, в частині притягнення ОСОБА_1 , 1972 р.н. до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.121 КУпАП., а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 40108616, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач 1: ОСОБА_2 , поліцейського СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, старшого сержанта поліції (адреса: Нове шосе, 3, м. Буча, Київська область, 08293),

Відповідач 2: Бучанське районне управління Головного управління Національної поліції в Київській області (адреса: Нове шосе, 3, м. Буча, Київська область, 08293).

Суддя Анатолій КОРЧКОВ