Справа № 200/1767/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року справа №200/1767/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 р. у справі №200/1767/24 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

26.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% середньомісячної заробітної плати відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці № 345-VI; зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% середньомісячної заробітної плати відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці № 345-VI; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за сплату судового збору.

Позов обґрунтовував тим, що відповідач при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за ч.3 ст.114 Закону №1058, не врахував норми Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, що призвело до отримання позивачем пенсії у меншому розмірі ніж передбачено законодавством. Крім того, в листі ГУ ПФУ в Донецькій області від 22.01.2024 №0500-0202-8/6658 повідомлено позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії за нормами Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. Позивач вважає такі дії ГУ ПФУ в Донецькій області протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 р. у справі №200/1767/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 без урахуванням вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 17.05.2022 відповідно до вимог ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що ст. 1 Закону № 345 передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Водночас позивач працював повний робочий день під землею на посаді електрослюсаря (слюсар) черговий з ремонту устаткування на Державному підприємстві Артемсіль.

Крім того, Державне підприємство Артемсіль не є підприємством вугільної промисловості. Тобто позивач не є працівником шахтобудівного підприємства вугільної промисловості.

Позивач був зайнятий на роботах по видобутку кам`яної солі, а ні вугілля, ні залізної руди, ні руди кольорових і рідкісних металів, ні марганцевих, уранових, або магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руд.

Також зазначає, що позивач до Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії у встановленому законом порядку не звертався, тому рішення щодо проведення перерахунку пенсії позивачеві відповідачем не приймалося.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджено ID-паспортом № НОМЕР_1 .

11.04.2014 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення йому пенсії по інвалідності (3 група). 02.01.2020 ОСОБА_1 проведено перерахунок, в результаті якого його переведено з пенсії по інвалідності від загального захворювання на пільгову пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058, що підтверджено протоколом про перерахунок пенсії від 08.01.2020.

Трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 підтверджено, що позивач з 03.11.1994 по 2022 рік працював у ДП Артемсіль та виконував роботи з повним робочим днем під землею. Відповідно до довідки Державного підприємства Артемсіль від 07.02.2022 №10/25-02-12 ОСОБА_1 з 12.05.2007 по 07.02.2022 працював повний робочий день під землею на посаді електрослюсаря (слюсар) черговий з ремонту устаткування.

Згідно з розрахунком РС-право судом установлено, що позивач має страховий стаж 31 рік 3 місці 23 дні, пільговий стаж за списком №1 - 27 років . Відповідач листом від 22.01.2024 №0500-0202-8/6658 повідомив про те, що норма ст. 8 Закону № 345-VI не поширюється на працівників по видобутку солі, тож для встановлення Позивачу розміру пенсії, що відповідає 80% середньомісячної заробітної плати немає підстав.

Правова позиція позивача полягає у тому, що він має право на розрахунок пенсії відповідно до Закону України Про престижність шахтарської праці. Натомість орган пенсійного фонду призначивши пенсію ОСОБА_1 , умовами призначення зазначив роботи відкриті гірничі/металургія, що не відповідає дійсності, оскільки позивач працював саме на підземних роботах.

Правова позиція відповідача полягає у тому, що пенсія позивачу призначена відповідно до його заяви за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про престижність шахтарської праці він не звертався, отже порушення його прав з боку ГУ ПФУ в Донецькій області відсутнє. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV ( в редакції на час звернення позивача з заявою) мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З преамбули Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 2 вересня 2008 року №345-VI (далі - Закон№345-VI) вбачається, що цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей. Законом від 31 березня 2016 року № 1066-VIII у статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" слова "марганцеві та уранові руди" замінити словами "марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди". Статтею 8 Закону України № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку про те, що дія статті 8 Закону № 345-VI поширюється, зокрема, на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач працював у Державному підприємстві Артемсіль повний робочий день під землею на посаді електрослюсаря (слюсар) черговий з ремонту устаткування.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Державного підприємства Артемсіль є - добування солі.

Отже, Державне підприємство Артемсіль не належить до підприємств, що видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди.

Відтак, позивач не був працівником, що видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих та озокеритних руд, працівником шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівником державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що на позивача не поширюються положення статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії. Колегія суддів вважає, що наявність у позивача пільгового стажу за списком №1 - 27 років не дає йому право на перерахунок пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, оскільки, як вже встановлено вище, на позивача не розповсюджується дія цього Закону.

Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин правових висновків, викладених Верховним судом у постановах від 05.12.2019р. у справі №345/4462/16-а, від 11.07.2019р. № 345/3954/16-а, колегія суддів вважає помилковим, оскільки справи не є тотожними.

Предметом розгляду справ №345/4462/16-а та №345/3954/16-а було зарахування до стажу роботи, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, періодів роботи позивачів саме на руднику з видобування калійно-магнієвих руд. Відповідно до статті 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 р. у справі №200/1767/24 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 р. у справі №200/1767/24 скасувати.

Прийняти нову постанову. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі. Повне судове рішення 19 вересня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.А. Блохін

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко