Справа № 420/24098/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 31 липня 2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії виходячи із восьми мінімальних пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01.07.2021 в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Позиція позивачки обґрунтовується наступним

Позивачка зазначає, що є інвалідом 2-ї групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримую пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та знаходиться на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позивачка звернулася до Відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії починаючи з

01.07.2021 в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.

На вищезазначену заяву Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку посилаючись на відсутність законних підстав.

Із вказаною відмовою позивачка не погоджується, з псиланням на приписи частини 4 ст.54 Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-VIII.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню посилаючись при цьому на те, що з урахуванням положень ст. 2 та п. 2 розділу ІІ Закону №1584, Позивачці було проведено перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії з 01.03.2024 склав 7299,12 грн, який обчислений з урахуванням основного розміру пенсії у вигляді мінімальної пенсії для ІІ групи інвалідності, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою - 4800 грн * 1,14 * 1,197 * 1,0796 = 7071,36 грн та додаткової пенсії інвалідам ІІ групи у розмірі 227,76 грн. Таким чином, встановлений Головним управлінням розмір пенсії Позивача у сумі 7299,12 грн повністю відповідає нормам чинного законодавства, а отже в діях Головного управління відсутні ознаки протиправної поведінки.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

20 серпня 2024 року від ГУПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/35667/24).

Станом на 18 вересня 2024 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача та позиція відповідача, а також перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 2-ї групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, отримую пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та знаходиться на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позивачка звернулася до Відповідача із електронним зверненням щодо перерахунку пенсії починаючи з 01.07.2021 в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати.

Листом №17031-15528/Р-02/8-1500/24 від 04.06.2024 року відповідач фактично відмовив позивачці у задоволенні заяви з посиланням на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії та зазначенням що пенсія позивачки у сумі 7299,12 грн повністю відповідає нормам чинного законодавства, а отже в діях Головного управління відсутні ознаки протиправної поведінки.

Позивачка, не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон №796-XII).

Метою та завданнями Закону №796-XII є захист громадян, які постраждали внаслідок: 1) Чорнобильської катастрофи; 2) інших ядерних аварій та випробувань; 3) військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Частиною 4 ст.54 Закон №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996 року було закріплено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014, яка набрала чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до статті 54 Закону №796-XII та у частині 3 статті закріплено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

Мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначались Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210 зі змінами (далі Порядок).

Згідно з п.11 Порядку мінімальний розмір пенсії становить, зокрема, для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, зокрема, осіб з інвалідністю II групи - 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ч.3 ст.54 Закону №796-XII, у редакції Закону №76-VIII від 28.12.2014 щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

29.06.2021 року Верховною Радою України прийнято Закон №1584-IX «Про внесення змін до Закону №796-ХІІ щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», ІХ, який набрав чинності 01.07.2021, частину 3 статті 54 Закону №796-ХІІ викладено в наступній редакції: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими, зокрема, для II групи інвалідності - 4800 гривень».

Згідно з рішенням Конституційного Суду №4-р(І)/2024 від 03.04.2024 ч.3 ст.54 Закону №796-ХІІ визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Визначено, що ч.3 ст.54 втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє і наразі. Таким чином, частина 3 статті 54 Закону №796-ХІІ, якою передбачено мінімальний розмір пенсії для осіб з інвалідністю ІІ групи на рівні 4800 гривень є діючою.

Позивачка, вважає, що має право на пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (за первинною редакцією закону 1996 року), у зв`язку з не приведенням Верховною Радою України нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України.

Представник відповідача зазначає, що ГУ ПФУ не вчинено протиправних дій, оскільки пенсію позивача обчислено у відповідності до статті 54 Закону №796-ХІІ.

Судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин діючою редакцією статті 54 Закону №796-ХІІ мінімальний розмір пенсії для осіб з інвалідністю ІІ групи визначений на рівні 4800 гривень.

Разом з тим, Верховний Суд в постановах від 17.04.2024 у справі №460/20412/23 та від 15.05.2024 у справі №400/12171/21 дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996 року, згідно якої в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по відповідній групі інвалідності відповідна кількість мінімальних пенсій за віком.

Вказаний правовий висновок підтриманий Верховним Судом у постанові від 03.07.2024 у справі №460/13832/23.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, керуючись ч.5 ст.242 КАС України суд враховує правові висновки Верховного Суду, з метою належного захисту порушених прав позивачки, та вважає, що належним та достатнім способом захисту буде визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачці у перерахунку пенсії виходячи із восьми мінімальних пенсії за віком та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2021 року в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачку звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії виходячи із розміру 8 мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2021 року в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Суддя С.О. Cтефанов