Справа № 160/16207/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою вілповідальністю "ДЗМК" про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗМК» до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне.
Відповідачем 01.03.2023 до Дніпровської філії Дніпропетровського ОЦЗ було направлено звітність форми 3-ПН інформацію про попит на робочу силу (вакансії) та працевлаштовано 7 осіб з інвалідністю.
Товариством наголошено, що за розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, наданим позивачем, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю складає 5 місць, а середньооблікова чисельність штатни х працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність складає 4.
В період з 01.08.2024 по 30.08.2024 суддя знаходилась у щорічній відпустці.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
-про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
-необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першої цієї статті.
Відповідно до Порядку надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 10.03.2023 №14-1 і наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю 10.03.2023 №17, відповідачу направлено розрахунок сум адміністратитвно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік.
Відповідно до розрахунку відповідача середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 137 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону №875-ХІІ, ТОВ "ДЗМК" повинна складати 5 осіб.
Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 4 особи, що є менше встановленого нормативу.
При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.
За ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії для них щодо рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначеніЗаконом України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (Закон № 875-XII).
Відповідно до частин 1, 3 ст. 18 Закону № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, виходячи з наведених норм , обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування полягають:
-у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць;
-у створенні для них умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;
-у забезпеченні інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством;
-у наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;
-у звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 1 ст. 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (ч. 2 ст. 19 Закону № 875-XII).
Відповідно до частин 4-9 ст. 19 Закону № 875-XII виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
про працевлаштування осіб з інвалідністю;
про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку (ч.11 ст. 19 Закону № 875-XII).
За ч. 12 ст. 19 вказаної статті Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Частиною 13 ст. 19 Закону № 875-XII встановлено, що розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
За вимогами ч.1 ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 № 827-22 затверджені Форма звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядок її подання, яким визначений механізм подання означеної форми звітності. Наказ набрав чинності 07.07.2022.
Пунктами 1.4., 1.5. Порядку № 827-22 встановлено, що форма № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії). Форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
З 07.07.2022 року форма № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» , затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316, стала нечинною.
З вказаної дати була відсутня чинна форма Інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю, затверджена Мінсоцполітики, за якою роботодавці мали подавати до державної служби зайнятості інформацію про наявність вільних робочих місць для працевлаштування саме осіб з інвалідністю відповідно до вимог Пункту 2 Порядку подання звітів про зайнятість № 70.
02 червня 2023 р. за № 553 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову, якою було затверджено Порядок надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, безпосередньо пунктом 6 якого було встановлено, що роботодавець подає до центру зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування особи з інвалідністю, за формою звітності № 3-ПН, визначеною Мінекономіки.
Постанова набула чинності 09.06.2023 року. Отже, в період з 07.07.2022 р. по 09.06.2023 року було відсутнє належне законодавче регулювання порядку подання роботодавцями до центру зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування особи з інвалідністю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до Дніпровської філії Дніпропетровського ОЦЗ 01.03.2023 було направлено звітність форми 3-ПН інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Відправка підтверджується копією кур`єрської накладної №061056.

У звітності відповідача вказано про наявність 8 вакантних посад для можливого працевлаштування осіб, які мають додаткові гарантії щодо сприяння працевлаштуванню, а саме: слюсар з ремонту колісних транспортних засобів (1), комірник (1), сторож (2), диспетчер авто мобільного транспорту (2), охоронник (1), водій автотранспортних засобів (1) для інвалідів, які не досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На вищевказані вакансії товариством було працевлаштовано 7 осіб з інвалідністю, а саме:

слюсар з ремонту колісних транспортних засобів ОСОБА_1 (третя група інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №174709 серії 12 ААГ). Прийнятий на роботу з 10.03.2023 згідно наказу №144-К від 10.03.2023. Вказане підтверджується також повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією №2 від 13.03.2023 про прийняття повідомлення, заявою особи про прийняття на роботу від 10.03.2023;

комірник ОСОБА_2 ( третя група інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №994393 серії 12 ААА). Прийнятий на роботу з 22.06.2023 згідно наказу №218-К від 21.06.2023. Вказане підтверджується також повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією №2 від 21.06.2023 про прийняття повідомлення, заявою особи про прийняття на роботу від 21.06.2023;

диспетчер автомобільного транспорту ОСОБА_3 (третя група інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №039245 серії 10 ААГ). Прийнята на роботу з 03.07.2023 згідно наказу №221-К від 30.06.2023. Вказане підтверджується також повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією №2 від 30.06.2023 про прийняття повідомлення, заявою особи про прийняття на роботу від 30.06.2023;

диспетчер автомобільного транспорту ОСОБА_4 (перша група інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №621578 серії 12 ААБ). Прийнятий на роботу з 26.06.2023 згідно наказу №220-К від 23.06.2023. Вказане підтверджується також повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією №2 від 23.06.2023 про прийняття повідомлення, заявою особи про прийняття на роботу від 23.06.2023;

сторож ОСОБА_5 (друга група інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №220203 серії 12 ААБ). Прийнятий на роботу з 23.06.2023 згідно наказу №219-К від 22.06.2023. Вказане підтверджується також повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією №2 від 22.06.2023 про прийняття повідомлення, заявою особи про прийняття на роботу від 22.06.2023;

сторож ОСОБА_6 (третя група інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №441983 серії МСЕ-ДНА-01). Прийнятий на роботу з 13.07.2023 згідно наказу №243-К від 12.07.2023. Вказане підтверджується також повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією №2 від 12.07.2023 про прийняття повідомлення, заявою особи про прийняття на роботу від 12.07.2023;

охоронник ОСОБА_7 (третя група інвалідності відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №995818 серії 12 ААА ). Прийнятий на роботу з 21.08.2023 згідно наказу №260-К від 18.08.2023. Вказане підтверджується також повідомленням про прийняття працівника на роботу, квитанцією №2 від 18.08.2023 про прийняття повідомлення, заявою особи про прийняття на роботу від 18.08.2023.

Таким чином, відповідачем у 2023 році, з урахуванням зміни законодавства, яке регулює порядок подання роботодавцями заяв до служби зайнятості, виконано обов`язок щодо створення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та виконано обов`язок щодо надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Постановою КМУ від 02.06.2023 року № 533.

Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 Закону № 875-ХІІ саме державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Отже, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 20 травня 2019 року у справі №820/1889/17, від 3 грудня 2020 року у справі №812/1189/18 та від 13 березня 2023 року у справі №460/5056/21.

За ч. 3 ст. 217 Господарського кодексу України до суб`єктів господарювання за порушення ними здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач вжив всіх необхідних заходів для недопущення порушень вимог Закону №875-ХІІ при здійсненні господарської діяльності, оскільки, створивши робочі місця для осіб з інвалідністю, Товариство своєчасно інформувало центр зайнятості про наявні вакантні місця для працевлаштування таких осіб.

За вказаних обставин, відповідачем були виконані вимоги Закону №875-ХІІ щодо вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, а тому відсутні підстави для застосування до Товариства адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС Україниу зв`язку з відмовою у задоволенні вимог позивача, який є суб`єктом владних повноважень, розподіл понесених ним судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється.

Керуючись статтями 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЗМК» про стягнення адміністративно-господарський санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона