Справа № 420/5365/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5365/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 19 лютого 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій №5 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №07 від 29.01.2024 про відмову у переведенні на інший вид пенсії за Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-УІ1І із врахуванням довідки про складові заробітної плати від 23.01.2024 № 16, та довідки про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років від 23.01.2024 № 15, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, з дати звернення 23.01.2024, із врахуванням довідки про складові заробітної плати від 23.01.2024 № 16, та довідки про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років від 23.01.2024 № 15, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Ухвалою від 22 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області, з березня 2010 року отримує пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

23.01.2024 року, позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком призначеної на підставі Закону №1058 на пенсію за віком на підставі Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Проте, рішенням ГУ ПФУ в м. Києві №07 від 29.01.2024 позивачу було відмовлено у переведенні з одного виду пенсії на інший.

На думку позивача, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII визнано такими, що втратили чинність: 1) Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п. 10. Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, позивач зазначає, що з 18.11.1995 року працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців та відповідно має необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу».

Таким чином, на дату набрання чинності Законом №889 (01.05.2016), позивач мала понад 20 років стажу державної служби та понад 30 років страхового стажу.

На дату звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058, на пенсію за віком відповідно до Закону №889, позивачу виповнилося 64 роки.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пізніше, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-УІІІ, до 31 грудня 2016, подовжено дію положень щодо припинення виплати пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №3723, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом №3723.

З огляду на це, з 01.04.2015, так як позивач продовжувала працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії за Законом №3723, виплату пенсії - було припинено. Таким чином, на час набрання чинності Законом №889 (01.05.2016), позивач не була отримувачем пенсії за Законом №3723.

У жовтні 2017 року, позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України, із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону №1058. За результатами розгляду заяви, з 02.10.2017 року позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Отже, виходячи з аналізу законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вбачається, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії.

Таким чином, позивач вважає, що має право на переведення з одного виду пенсії на інший.

На виконання ухвали суду 04.03.2024 року (вхід. № 9147/24) від Головного управління ПФУ в м.Києві надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Через канцелярію суду від 13.03.2024 рові від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Через канцелярію суду 14.03.2024 року від ГУ ПФУ в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує з огляду на те, що позивач з 19.03.2010 по 01.10.2017 року отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. Згідно її заяви була переведена на пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивач реалізувала свої право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом № 889-VIII, а тому такий не відноситься до осіб, визначених п. 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного закону, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ за певних умов після 01.05.2016 року.

Представник відповідача зазначає, що заява позивача фактично є заявою про переведення, що знаходиться поза межами регулювання п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», відтак вказані норми не застосовні до позивача про перерахунок пенсії, в якій до того ж не зазначено і підставі перерахунку пенсії, що не створює умов для висновку про протиправну бездіяльність відповідача відносно вказаної заяви.

Також, 14.03.2024 року від представника Головного управління ПФУ в м. Києві надійшло клопотання про залучення співвідповідача.

Ухвалою від 23 квітня 2024 року клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про залучення співвідповідача задоволено частково. Залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6). Запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали,надати суду відзив на позовну заяву і всі докази, якими можуть бути підтверджені заперечення проти позову та надіслати копію відзиву та доданих до нього документів позивачу. Зобов`язано позивача надіслати новому учаснику справи копію позовної заяви з додатками протягом двох днів з моменту отримання копії цієї ухвали та надати суду докази направлення. Розгляд справи розпочато спочатку.

Через канцелярію сулу 26.04.2024 року від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, до якої додано докази надсилання копії позовної заяви на адресу другого відповідача.

Через канцелярію суду 15.05.2024 року від Головного управління ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

23.01.2024 року, ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком призначеної на підставі Закону №1058 на пенсію за віком на підставі Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон №889).

За результатами розгляду вищезазначеної заяви, Відповідачем -1 прийнято рішення №07 від 29.01.2024 про відмову у переведенні Позивачки на інший вид пенсії за Законом №889.

Головним управлінням Фонду по відношенню до ОСОБА_1 , жодних протиправних дій не вчинено, оскаржуване рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві. В свою чергу, Відповідач-2 повністю погоджується з позицією Відповідача-1 та вважає рішення про відмову у переведенні Позивачки на інший вид пенсії за Законом №889 таким, що прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Так, представник зазначає, що ОСОБА_1 , з 19.03.2010 по 01.10.2017 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області як отримувач пенсії за Законом №3723.

За результатами розгляду заяви Позивачки про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058, з 02.10.2017 їй призначено пенсію за віком.

Отже, ОСОБА_1 на момент звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №889, вже реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом №889, а тому не може відноситись до осіб, визначених пунктами 10,12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону №3723 за певних умов після 01.05.2016 року.

Відповіді на відзив Головного управління ПФУ в Херсонській області не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Сторонами не заперечується, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за віком за Законом №1058.

Судом встановлено, що позивачу було видано довідку №15 від 23.01.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), відповідно до якої, ОСОБА_1 працювала в Головному управлінні ПФУ в Херсонській області на посаді заступника начальника управління-начальник відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, заробітна плата станом на січень 2024 року становить: посадовий оклад 16600,00 грн, надбавка за 4 ранг 700,00 грн ,надбавка за вислугу років 50% (стаж державної служби 28 років 01 місяць) 8300,00 грн, усього 25600,00 грн.

А також, довідку № 16 від 23.01.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що звільнившись з останнього місця роботи в державних органах, позивач 23.01.2024 року звернулась до пенсійного органу із заявою встановленого зразка № 968 про призначення/перерахунок пенсії з метою: переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: за віком про державну службу з урахуванням довідок 15,16 від 23.01.2024 року.

Відповідно до розписки-повідомлення позивачем до заяви було надано: заяву про призначення/перерахунок пенсії, паспорт, довідку про заробітну плату, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру та трудову книжку.

Судом встановлено, що за принципом екстериторіальності вказані документи разом із заявою було розглянуто Головним управлінням ПФУ в м. Києві та 29.01.2024 року прийнято рішення № 07 про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного рішення: гр. ОСОБА_1 відмовлено в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням нових довідок про складові заробітної плати станом на день звернення, оскільки заявниці була призначена і виплачувалась пенсія згідно Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року з 19.03.2010 року.

Позивач не погодившись із прийнятим рішення про відмову у переході на інший вид пенсії звернувся до суду із цим позовом.

Додатково судом досліджено копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 та копію пенсійної справи позивача.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон № 1058-ІУ) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч.1 ст.10 вказаного Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 (далі, - Закон № 3723-XII).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, згідно з Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, у випадку відсутності в особи стажу визначеного підпунктами 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного Закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.

При цьому, виходячи з аналізу змісту положень пунктів 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у питаннях пенсійного забезпечення законодавець розрізняє державних службовців та осіб, які перебувають на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зокрема в частині набутого стажу.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

Так, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Судом встановлено, що на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» вік позивача складав 64 роки та стаж державної служби 28 років 01 місяць.

Відповідно до оскаржуваного рішення, підставою для відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зазначено «заявниці була призначена в виплачувалась пенсія згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року з 19.03.2010 року».

Аналізуючи вказану підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та наведених норм законодавства, суд зазначає, що Головне управління помилково дійшло такого висновку, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач має трудову книжку серії НОМЕР_3 та вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_4 .

Відповідно до записів у вказаній трудовій книжці позивач з починаючи з 18.11.1995 року (запис № 17) по 12.01.2024 року (запис № 45) безперервно перебувала на різних посадах державної служби, у тому числі на дату 01.05.2016 року.

Так, станом на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII відповідно до запису № 36 у трудовій книжці, позивач перебувала на посаді заступника начальника управління начальника відділу з питань призначення пенсії управління пенсійного забезпечення Головного управління на підставі наказу №108-о від 01.07.2015 року та мала стаж роботи державного службовця 20 років.

Таким чином, аналізуючи у сукупності норми законодавства до фактичних обставин у справі, суд зазначає, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з наявністю у державного службовця станом на дату набрання чинності цим законом не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Крім того, судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач у період з 19.03.2010 по 01.10.2017 роки перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області як отримувач пенсії за Законом №3723. Починаючи з 02.10.2017 позивач отримувала пенсію за віком на підставі Закону №1058. Та 23.01.2024 року звернулась до відповідача щодо переведення її на пенсію за Законом №988.

Аналізуючи такі дії позивача, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обмежень щодо права особи самостійно, за власним бажанням, переходити з одного виду пенсії на інший у разі наявності права на отримання декілька видів пенсії.

Таким чином, на думку суду така підстава для відмови позивачу у задоволенні заяви про перехід на інший вид пенсії, як «вже була призначена та виплачувалась пенсія згідно Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року з 19.03.2010 року» є протиправною та не обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи викладені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчинені не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №07 від 29.01.2024 року про пенсійне забезпечення позивача, прийняте Головним управлінням ПФУ в м. Києві - підлягають задоволенню.

Щодо решт позовних вимог суд зазначає таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тому, з огляду на те, що позивач проживає в Херсонській області, саме Головне управління ПФУ в Херсонській області уповноважено на призначення пенсії позивачу.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем записів у трудовій книжці та наданих позивачем довідок та те, що справа передана Головному управлінню ПФУ в Херсонській області, суд доходить висновку що позовні вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, з дати звернення 23.01.2024, із врахуванням довідки про складові заробітної плати від 23.01.2024 № 16, та довідки про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років від 23.01.2024 № 15, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, з дати звернення - 23.01.2024, із врахуванням довідки про складові заробітної плати від 23.01.2024 № 16, та довідки про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років від 23.01.2024 № 15, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул.. Бульварно-Кудрявська, 16) та Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 07 від 29.01.2024 року про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6) здійснити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, з дати звернення - 23.01.2024, із врахуванням довідок про складові заробітної плати від 23.01.2024 № 16, та довідки про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років від 23.01.2024 № 15, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, та виплату перерахованої пенсії з урахуванням здійснених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко