Справа № 466/23/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 466/23/24 пров. № А/857/18648/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 липня 2024 року, прийняте суддею Глинською Д.Б. о 13 годині 24 хвилині у м. Львові, повний текст складено 10 липня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (надалі Шевченківська РА, відповідач) про визнання поважною причину пропуску строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та поновлення пропущеного строку на її оскарження; визнання незаконною та скасування постанови № 28/42 від 30 листопада 2023 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. та закриття провадження у справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 липня 2024 відмовлено в задоволенні позову.

Суд виходив з того, що Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2019 по справі № 646/834/17 визначено правову позицію про те, що саме на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення та захоронення твердих побутових відходів.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог передбачених ст.ст.280, 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ст.152 КУпАП України, з врахуванням вимог ст.33 КУпАП, порушень при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення чи прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність оскаржуваної постанови, судом не встановлено.

Отже, факт відсутності укладення договору між споживачем та виконавцем послуг є порушенням державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Суд відхилив покликання позивача про те, що він не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такі пояснення не спростовують самого факту вчинення адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що позивач не мав фізичної змоги укласти договір на вивезення твердих побутових відходів, оскільки перебував без виїзду за кордоном через свою хворобу, де періодично отримує лікування.

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності складений без нього.

Розгляд справи адміністративною комісією також проведений без його участі. Звертає увагу на те, що він не відмовляється укладати договір на вивезення твердих побутових відходів, проте невзмозі це зробити фізично.

Звертає увагу на те, що порушення порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, у тому числі й відсутність особи та ненадання можливості скористатись правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 у справі №524/9827/16-а.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 30 листопада 2023 адміністративною комісією при Шевченківській РА прийнята постанова №28/42, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП (а.с.14).

У постанові №28/42 від 30 листопада 2023 вказано, що ОСОБА_1 не має укладеного договору на вивезення твердих побутових відходів з спеціальними організаціями за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п.20.1.32 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376 (а.с.17).

З листа №017/869 від 20 жовтня 2023 ЛКП «Балатон - 409» вбачається, що позивача було запрошено 25 жовтня 2023 до 11:00 год. з`явитися для складення протоколу про адміністративне правопорушення за адресою: м. Львів, вул. Мазепи,11 для спільної участі у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене п. 20.1.32 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади щодо неукладеного договору на вивіз ТПВ із спеціальними організаціями. Відправлення зазначеного листа на адресу позивача підтверджується копією фіскального чеку від 20 жовтня 2023.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 викликався на засідання адміністративної комісії при Шевченківській РА Львівської міської ради для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, яке складено ЛКП «Балатон - 409», зокрема, на 30 листопада 2023 о 09:30 год.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 01 березня 2022 виїхав за кордон на лікування і не повертався.

Згідно з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №142594 від 14.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано троє осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення га озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових га екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку.

Приписами ст. 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З цього випливає обов`язок відповідача належним чином повідомити особу про розгляд справи про накладення штрафу.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В силу ст. 248, ч. 1 ст. 268, ст. 277-2, ст. 278 КУпАП відповідач зобов`язаний належним чином повідомити особу про розгляд справи не пізніше, ніж за три дні до дати розгляду справи.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а зробив наступні висновки: «…закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення…».

Судом із матеріалів справи, зокрема, із копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, встановлено, що 01 березня 2022 ОСОБА_1 виїхав з України за кордон і не повертався. Відповідно, протокол йому вручено не було.

Крім того, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що Комісія розгляд справи не відклала, а одразу прийняла постанову, якою притягнула позивача до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов наступного висновку:

«…факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу…».

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку статті 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню саме з процедурних підстав.

Крім того, скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.11.2021 №185/8460/16а.

Додатково суд звертає увагу на те, що відповідач повинен з`ясувати, чи мав можливість позивач укласти договір на вивезення твердих побутових відходів, та чи такий вважається укладеним при мовчазній згоді.

Відповідно до існуючої практики ЄСПЛ, зокрема, проти України, розгляд справ про адміністративні правопорушення підпадає під гарантії статті 6 Конвенції у кримінальній сфері. Наведене пояснюється як каральною природою положень КУпАП, так і суворістю санкцій в окремих випадках.

Право мати достатній час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. Вказане право передбачено пунктом 3 «b» ст. 6 Конвенції, а також пунктом 3 «b» ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. В рамках адміністративно-деліктного провадження таке право слід розглядати як надання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, достатнього часу для підготовки своєї позиції, отримання і подання доказів, ознайомлення з матеріалами справи. Проблема із дотриманням такого права виникає у деліктних справах, стосовно яких законом встановлені занадто короткі строки розгляду. Відповідно, надання пріоритету на користь дотримання таких строків розгляду справи, призводить до неможливості задоволення клопотання особи про ознайомлення з матеріалами і відкладення розгляду для підготовки захисту.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 липня 2024 року у справі №466/23/24 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №28/42 від 30 листопада 2024 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 20.09.2024.