Справа № 420/24511/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

1.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , при її перерахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року по справі № 420/2575/24, з 01.02.2020 року сумою 36579,50 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 43516,93 грн., з 01.02.2021 року сумою 36579,50 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 46944,29 грн., з 01.02.2022 року сумою 38722,30 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 51257,53 грн. та з 01.03.2024 року сумою 45295,05 грн. при нарахуванні пенсії в розмірі 74298,88 грн;

2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року по справі № 420/2575/24, пенсії з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року та з 01.03.2024 року без обмеження її максимального розміру;

3.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які виразились в анулюванні виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року по справі № 420/2575/24;

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 01.02.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем після здійснення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №420/2575/24 перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.03.2024 застосовано обмеження її максимальним розміром та протиправно анульовано виплату щомісячної доплати по Постанові №713 від 14.07.2021 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, що підтверджується копіями відповідних перерахунків. На думку позивача, такі дії органу ПФУ є протиправними, оскільки враховуючи висновки Конституційного Суду України обмеження максимального розміру пенсії осіб, які її отримують згідно з ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII не застосовується. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 24.09.2021 у справі №370/2160/17 (провадження №К/9901/52961/18), позивач зауважує, що оскільки рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 ухвалено 20.12.2016, то саме з цієї дати частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність. Окрім того, у своїх доводах, позивач звертає увагу й на Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022, яким визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) приписи ст.2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011р., а відтак не можуть застосовуватись відповідачем.

Ухвалою суду від 06.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Також, указаною ухвалою суду було зобов`язано відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у строк для надання відзиву на позов, надати до суду відомості про дату, з якої фактично припинена виплата ОСОБА_1 , передбаченої Постановою КМУ №713 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, у зв`язку із здійсненням перерахунку пенсії позивачу за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №420/2575/24.

Однак, витребувані документи відповідач не надав.

23.08.2024 від ГУ ПФУ в Одеській області до суду надійшов лист, у якому органом ПФУ повідомлено про неможливість надати матеріали, що містяться в паперовій пенсійній справі, оскільки пенсійна справа ОСОБА_1 на час військового стану знаходиться на зберіганні за межами Одеської області.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, тому розмір його пенсії становить 36579,50 грн. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на головне управління.

Також, відповідач звертає увагу, що з огляду на приписи ст.2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011р., який є чинним з 01.10.2011 року та неконституційним не визнавався, максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відтак, законних підстав для виплати пенсії позивачу у розмірах більших, ніж передбачено ст.2 Закону №3668 у Головного управління не має, оскільки це призведе до порушення норм чинного законодавства.

Відповідач зазначає й про безпідставність посилань позивача на Рішення Конституційного суду України у справі №7-рп/2016 від 20.12.2016, оскільки ним визнано такими, що не відповідають статті 17 Конституції України положення першого речення частини 7 статті 43 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, однак редакція Закону №3668 від 08.07.2011р. залишилась діючою.

Окрім того, у своєму відзиві відповідач також наголошує на відсутності підстав для нарахування щомісячної доплати до пенсії згідно Постанови №713, оскільки позивачу було проведено перерахунок пенсії та після цього її розмір збільшився на 5892,11 грн., тобто більше ніж на 2000 грн.

Окремо, ГУ ПФУ звертає увагу на пропуск позивачем встановленого ст.122 КАС України строку у зв`язку із чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №420/2575/24, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року та з 01.02.2022 року (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини) на підставі підготовлених ІНФОРМАЦІЯ_1 Довідки № ЮО111535 від 04.12.2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року, Довідки № ЮО111535 від 04.12.2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 року та Довідки № ЮО111535 від 04.12.2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 року, відповідно.

Головним управлінням 06.07.2024 проведено перерахунок пенсії позивача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні копії відповідних перерахунків по пенсійній справі № ОСОБА_1 , з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.03.2024, з яких вбачається, що:

- з 01.02.2020 року пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу з урахуванням доплат, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 43516,93грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром 36579,5 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.02.2020 остаточно призначена до виплати саме у розмірі 36579,5 грн, з урахуванням обмеження максимальним розміром;

- з 01.02.2021 року пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу з урахуванням доплат, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 46944,29 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром 36579,5 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.02.2021 остаточно призначена до виплати саме у розмірі 36579,5 грн, з урахуванням обмеження максимальним розміром;

- з 01.02.2022 року пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу нарахована у загальному розмірі 51257,53 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром 38722,30 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.02.2022 остаточно призначена до виплати саме у розмірі 38722,30 грн, з урахуванням обмеження максимальним розміром;

- з 01.03.2024 пенсійна виплата (підсумок пенсії) позивачу нарахована з урахуванням доплат, надбавок та підвищень у загальному розмірі 74298,88 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром - 45295,05 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.03.2024 призначена до виплати саме у розмірі 45295,05 грн, з урахуванням обмеження максимальним розміром.

Також, згідно наявних копій перерахунків пенсії позивача вбачається, що під час здійснення перерахунку пенсії позивача відповідач припинив виплату щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 2000 грн, встановленої Постановою №713.

Не погодившись із діями відповідача щодо обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром, а також припинення нарахування і виплати щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 2000 грн., вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивача з максимальним розміром.

З даного приводу, суд зауважує, що обмеження пенсій максимальним розміром передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Так, відповідно до ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

В подальшому, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме: по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740,00 грн., з 01 січня 2019 року 14 970,00 грн., з 01 січня 2020 року 16380грн., а з 01 січня 2020р. 17690грн.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно зокрема до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та інш., не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016р.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер, а також зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Виходячи з викладеного вище, у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII з 20 грудня 2016 року не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, тощо), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

До того ж, позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в свою чергу є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд наголошує, у відповідності до вимог ст.1-1 Закону №2262-ХІІ, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, іншими законами є неможливою, і такі закони у разі їх прийняття не підлягають застосуванню в частині визначення умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Як було наведено вище, обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 спеціального Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Протягом періоду з 20.12.2016 р. (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016) та по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося.

За вказаного, суд вбачає за доцільне до спірних правовідносин застосовувати саме норми Закону № 2262-XII, оскільки він є спеціальним щодо регулювання питання пенсійного забезпечення військовослужбовців, по відношенню до Закону №3668-VI.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії призначеної за законом №2262-ХІІ максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

До того ж, норми статті 2 Закону №3668-VI є абсолютно тотожними нормам частини 7 ст.43 Закону № 2262-XII, які рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 вже визнані неконституційними стосовно обмеження розміру пенсій осіб, звільнених з військової служби.

Відтак, з дати прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 і до моменту виникнення спірних правовідносин законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, не містить норм, які обмежують пенсії цих осіб максимальним розміром.

Окрім того, суд зауважує, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втратили свою чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для обмеження максимальним розміром перерахованої пенсійної виплати позивача з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.03.20224, відтак оскаржувані ОСОБА_1 дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром, є протиправними.

З приводу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів №713 від 14.07.2021 (далі Постанова №713), суд зазначає таке.

Кабінет Міністрів України 14 липня 2021 року прийняв Постанову №713, у преамбулі якої зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відтак, із наведених приписів слідує, що Постановою № 713 для осіб, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року встановлено щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій.

Водночас абзацом 3 пункту 1 Постанови № 713 обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

При цьому положення Закону № 2262-ХІІ пов`язують перерахунок пенсій із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Тому, на думку суду, у розумінні абзацу 3 пункту 1 Постанови № 713 під переглядом (перерахунком) пенсій мається на увазі перегляд або перерахунок пенсій, що здійснений Пенсійним органом саме на виконання вимог Закону № 2262-ХІІ (у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), а не на виконання судового рішення.

Судом встановлено, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та з 01.03.2024, відповідач не включив до розміру перерахованої пенсії щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. по Постанові №713.

При цьому, у своїх доводах відповідач вказує на те, що така щомісячна доплата у спірному випадку відсутня, оскільки пенсія позивачу перераховувалась та її розмір збільшився більше ніж на 2000 грн.

Втім, суд вважає необґрунтованою таку позицію органу ПФУ, оскільки у даному випадку мало місце поновлення прав позивача на отримання належного розміру пенсії, призначеної до 01.03.2018, а не проведення перерахунку пенсії в розумінні абзацу 3 пункту 1 Постанови № 713, який полягає у перерахунку пенсії у зв`язку із зміною будь-яких складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

В контексті викладеного, керуючись положенням ч.5 ст. 242 КАС України, суд враховує правові висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 08.11.2022 р. у справі №420/2473/22.

У зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акту компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача здійснений відповідачем на виконання рішення окружного адміністративного суду не є перерахунком його пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Відтак, суд вважає, що позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713, відтак є протиправним здійснення відповідачем 06.07.2024 перерахунку пенсії позивача з 01.02.2022 без урахування такої щомісячної доплати до пенсії.

За вказаного, суд вбачає обґрунтованими вимоги позивача й у цій частині.

Втім, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713 саме з 01 серпня 2024 року, оскільки відповідний перерахунок пенсії позивача, під час якого відповідач припинив виплату щомісячної доплати до пенсії, був здійснений 06.07.2024. А відтак, перерахована пенсія почала виплачуватися позивачу без урахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн з 01.08.2024р.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи усе викладене вище, суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву, не доводять обґрунтованості дій пенсійного органу у спірних правовідносинах.

Твердження відповідача про законність обмеження пенсії позивачу максимальним розміром є хибними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх часткового задоволення.

При цьому, суд відзначає, що приписами п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено можливість суду, у разі задоволення позову, - прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Судові витрати не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 , перерахованої з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.03.2024 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , перерахованої з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.03.2024 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо припинення виплати ОСОБА_1 при проведенні на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року по справі № 420/2575/24 перерахунку пенсії з 01.02.2022 року, щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 01.08.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА