Справа № 621/1042/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 р.Справа № 621/1042/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Бібік О.В., м. Зміїв, повний текст складено 28.05.24 по справі № 621/1042/24 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора - старшого лейтенанта поліції 1 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження департаменту патрульної поліції Скрипника Станіслава Вікторовича в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до інспектора старшого лейтенанта поліції 1 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження департаменту патрульної поліції Скрипника С.В. в особі Департаменту патрульної поліції (юридична адреса вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1672744 від 16.03.2024 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28.05.2024 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції під час розгляду справи не з`ясовано всі обставини справи. а саме: коли та в якому місці ОСОБА_2 було здійснено заїзд на полосу для маршрутних транспортних засобів та момент посадки пасажира. Стверджує, що відповідачем не доведено обставин того, що він зупинився не для посадки пасажира (п.17.2 ПДР), а просто зупинився (п.17.1 ПДР). Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він діяв відповідно до пункту 17.2 ПДР України, яким встановлено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

У судове засідання суду апеляційної інстанції інші учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1672744 від 16.03.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн за наступних обставин: 16.03.2024 о 13 год 07 хв, по вул. Великій Васильківській в м. Київ водій, керуючи автомобілем Lexus, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху (а.с. 5).

Не погодившись із вказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем 16.03.2024 на підставі повноважень, наданих нормами КУпАП, правомірно винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 Знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» або 5.11 Знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

При цьому, пунктом 17.2 ПДР України встановлено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до п.5.11 розділу 33ПДРдорожній знак «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» - смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Дія знаку поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно матеріалів справи оскаржувану постанову прийнято у зв`язку з тим, що позивач здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 Правил дорожнього руху.

Вказане правопорушення зафіксоване за допомогою реєстратора та нагрудної камери поліцейського, запис №07, про що зазначено в оскаржуваній постанові серії ЕНА № 1672744.

Разом із відзивом відповідач надав суду відповідні електронні докази, а саме: DVD-R диск, на якому знаходяться відео файли фіксації події правопорушення.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, на вказаному відеозаписі зафіксовано, як автомобіль марки «Lexus RX 350», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на момент під`їзду поліцейських стояв із увімкнутим аварійним сигналом на смузі для руху маршрутних транспортних засобів біля правого краю проїзної частини, яка відокремлена суцільною лінією дорожньої розмітки та переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.11, яка призначена для виїзду на дорогу, що є порушенням вимог п.17.1 ПДР.

Проте колегія суддів зазначає, що враховуючи положення пунктом 17.2 ПДР України, заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів дозволено під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини або для здійснення поворота праворуч з цієї смуги на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки. В інших випадках заїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів заборонено.

При цьому відеозаписом зафіксовано, що позивач зупинився на смузі для руху маршрутних транспортних засобів біля правого краю проїзної частини, яка відокремлена суцільною лінією дорожньої розмітки та переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.11, яка призначена для виїзду на дорогу.

Разом з тим відеозаписом не зафіксовано яку саме розмітку перетнув позивач заїжджаючи на смугу для маршрутних транспортних засобів.

При цьому вказаним відеозаписом підтверджуються пояснення позивача про те, що він здійснив зупинку з метою висадки пасажира. Відеозаписом зафіксовано, що коли до автомобіля під`їхали поліцейські, то у ньому, окрім водія, знаходився пасажир.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що позивач діяв відповідно до п. 17.2 ПДР України, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку по наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 1672744 від 16.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про задоволення вимог позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 1 514 грн, що складається з судового збору за подання позовної заяви, який мав становити 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 908,40 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 28.05.2024 по справі № 621/1042/24 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1672744 від 16.03.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ) судовий збір у розмірі 1 514 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко