Справа № 990/204/24
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 990/204/24

адміністративне провадження № П/990/204/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючої судді Коваленко Н.В., суддів Стародуба О.П., Кравчука В.М., Чиркіна С.М., Єзерова А.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін справи за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

1. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду як судом першої інстанції здійснюється розгляд справи за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Вищої ради правосуддя (далі також ВРП, Рада, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Відповідно до абзацу четвертого резолютивної частини ухвали Верховного Суду про відкриття провадження у цій справі, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

3. У подальшому 3 липня 2024 року до Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому він просить здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

4. Вирішуючи це клопотання, Суд виходить з такого.

5. Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема Вищої ради правосуддя, визначені статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом частини другої якої такі справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.

6. Згідно з положеннями частин п`ятої, шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

7. Верховний Суд відзначає, що предмет спору у справі, що розглядається, стосується рішення Вищої ради правосуддя, яке не є нормативно - правовим актом і не зачіпає прав, свобод та охоронюваних законом інтересів невизначеного кола осіб, суб`єктний склад у справі складається з двох сторін: позивача і відповідача, третіх осіб до участі у розгляді справи судом не залучалось і відповідних клопотань учасниками цього провадження не заявлялось.

8. Учасникам справи у повній мірі була забезпечена можливість реалізації закріплених за ними у процесуальному законі прав, зокрема щодо подання відзиву на позов та відповіді на нього, якими сторони станом на момент постановлення цієї ухвали скористались. Обмін цими документами забезпечено між учасниками справи з використанням системи «Електронний суд», у якій зареєстровані усі сторони, а отже обізнані з позицією один одного і аргументами, наведеними у їх обґрунтування, не позбавлені можливості подавати письмові пояснення з цього приводу, якщо забажають. Перешкоди для цього відсутні.

9. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, наявний обсяг матеріалів провадження (документів, письмових доказів), на підставі яких належить здійснювати встановлення обставин у справі, Верховний Суд не вбачає необхідності проведення судового засідання у суді першої інстанції з повідомленням (викликом) сторін.

10. Суд враховує і те, що наведені сторонами у заявах по суті доводи не потребують вжиття додаткових, передбачених процесуальних законом заходів, для їх оцінки (роз`яснень спеціалістів, експертиз, виклику свідків тощо).

11. При цьому у клопотанні позивача про розгляд справи за участю сторін у судовому засіданні міститься лише цитування відповідних процесуальних норм й не наведено мотивів і причин стосовно того, у чому полягає необхідність здійснення розгляду справи саме у такий спосіб (з викликом сторін у судове засідання), які права та/або обов`язки як учасника справи заявник не може реалізувати поза судовим засіданням під час письмового розгляду та як цьому сприятиме публічний розгляд справи з проведенням усних слухань.

12. Верховний Суд враховує, що за усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі також ЄСПЛ) публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок (пункт 25 рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», № 8273/78).

13. Проте відзначає, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, а право брати участь у судових засіданнях не є абсолютним, про що вказують й норми пункту 2 частини третьої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

14. Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, №64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

15. Зважаючи на усе вищезазначене, колегія суддів вважає достатнім здійснювати розгляд цієї справи на основі письмових доказів, у зв`язку з чим не вбачає необхідності у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

16. Обґрунтований подібними мотивами висновок про відсутність підстав для задоволення аналогічного клопотання у справах, які відповідно до статей 22 та 266 Кодексу адміністративного судочинства України підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, наведено в ухвалах Верховного Суду від 1 травня 2023 року у справі № 990/75/23 та від 4 вересня 2023 року у справі № 990/145/23.

17. Керуючись статтями 241, 248, 261, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд цієї справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й не оскаржується.

Суддя - доповідач Н.В. Коваленко

Судді О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

С.М. Чиркін

А.А. Єзеров