Справа № 296/6712/24
Суддя: Пилипюк Л. М.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/6712/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Пилипюк Л. М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2024 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою провідного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута В. В. від 16 квітня 2024 року серії РАП № ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та застосованого до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови ОСОБА_1 08 квітня 2024 року об 11 год. 50 хв. здійснив зупинку автомобілем Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Львівська, 7, чим порушив вимоги підпункту «и» пункту 15.9 Правил дорожнього руху.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню та заявляє про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому підлягає доведенню сам факт здійснення зупинки та здійснення зупинки безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Позивач вказує, що він припаркував свій автомобіль у зафіксованому відповідачем місці на час з метою відвідання Житнього ринку, де він здійснював покупки та провів там приблизно 3 години, а тому вважає, що він здійснив не зупинку, а стоянку. На фото, які були зроблені інспектором відповідача, зафіксовано його автомобіль, який припаркований на проїзній частині вулиці біля пішохідного тротуару. Автомобіль передніми колесами припаркований до бордюра тротуару та розташований не в місці виїзду з прилеглої території, а на певній відстані від нього, а тому сам виїзд з прилеглої території вільний.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить скасувати постанову провідного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кугута В. В. серії РАП № від 16 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення; відшкодувати йому понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 31 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08 серпня 2024 року до суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, щоінспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В. В. 08 квітня 2024 року об 11 год. 50 хв. було виявлено та зафіксовано у напівавтоматичному режимі транспортний засіб з реєстраційним номером AM0279EO, який здійснив зупинку в місці виїзду з прилеглої території по вул. Львівська, а саме: в районі будинку 7, чим порушено п.п. «и» п.15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП. Факт порушення Правил дорожнього руху зафіксовано технічним засобом (планшетом) LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK 86QAC4670NXA23F0037, який є складовою Програмно-апаратного комплексу «Інспектор». Вказаний технічний засіб (планшет) має сертифікат відповідності ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», який виданий 01 листопада 2023 року. Отже, фотознімки доказової бази по адміністративному правопорушенню серії ІЖ № 00066479 є належними доказами, що фіксують та підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП. На спростування аргументів позову представник відповідача зазначає, що відповідно до п. 15.10 Правил дорожнього руху визначено, що стоянка заборонена у місцях, де заборонена зупинка. Заїзд/виїзд з двору будинку АДРЕСА_1 є заїздом/виїздом з прилеглої території. Пунктом 15.9 ПДР визначено, що зупинка забороняється: и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Оскільки водій транспортного засобу під час виїзду з прилеглої території повинен дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, а під час на неї пішоходам, які йдуть по тротуару, то транспортні засоби, що стоять, не повинні створювати йому обмеження в оглядовості проїзної частини, а тим більше створювати перешкоди під час виїзду з неї або в?їзду на неї. Аналізуючи фотоматеріали доказової бази по адміністративному правопорушенню серії ІЖ00066479 від 08 квітня 2024 року чітко вбачається, що позивач розташовав свій транспортний засіб в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги підпункту «и» п.15.9 ПДР. Вважаючи вимоги позову необґрунтованими та безпідставними, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, враховує таке.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що він дізнався про наявність оскаржуваної постанови 12 липня 2024 року через застосунок «Приват24» після накладення арешту на його картковий рахунок. 15 липня 2025 року він звернувся до відповідача та отримав для ознайомлення матеріали провадження, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивач вказує, що суб`єкт владних повноважень, направляючи йому копію оскаржуваної постанови, зазначив неправильний поштовий індекс, внаслідок чого він такий лист не отримав. Таким чином, позивач вважає, що строк на звернення до суду ним пропущено з поважних причин.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною першою статті 121 КАС встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Датою ухвалення оскаржуваної постанови є 16 квітня 2024 року, дата звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом - 24 липня 2024 року. Установлено, що оскаржувана постанова позивачу суб`єктом владних повноважень на місці вчинення правопорушення вручена не була. Належних та достовірних доказів про отримання позивачем вказаної постанови засобами поштового зв`язку суб`єкт владних повноважень не надав. Разом з тим, ОСОБА_1 надав докази про те, що він 15 липня 2024 року ознайомився у Муніципальній інспекції Житомирської міської ради з матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та отримав копію оскаржуваної постанови.

Наведене дає підстави для висновку, що причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду є поважними, а тому заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підлягає до задоволення.

Дослідивши наявні в справі докази, враховуючи доводи та аргументи сторін, суд установив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що постановою серії РАП № від 16 квітня 2024 року, яка складена провідним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В. В., позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень (а. с. 3).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови 08 квітня 2024 року об 11 годині 50 хвилин водій транспортного засобу Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в районі будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги підпункту и) пункту 15.9 Правил дорожнього руху. Правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) за допомогою ПАК «Інспектор» 86QAC4670NXA23F0037 (а. с. 3).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як слідує з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки за допомогою ПАК «Інспектор» 86QAC4670NXA23F0037. До матеріалів відзиву долучено копію сертифікату відповідності вказаного технічного засобу, виданого 01 листопада 2023 року державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів».

Як передбачено підпунктом «и» пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється, зокрема, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)(за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у не оплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_1 , на яких було зафіксовано дату та час вчинення порушення, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта, його географічні координати.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкту владних повноважень у цій справі на доведення правомірності оскаржуваної постанови належить підтвердити належними, допустимими та достовірними доказами порушення позивачем підпункту и) пункту 15.9 Правил дорожнього руху, зокрема, довести, що автомобіль позивача 08 квітня 2024 року був припаркований безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: м. Житомир, вул. Львівська, 7.

Підпункт и) пункту 15.9 Правил дорожнього руху встановлює заборону зупинки 1) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і 2) безпосередньо в місці виїзду.

Зміст оскаржуваної постанови свідчить, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за паркування безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території.

Прилегла територія територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Паркування транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території зумовлює неможливість заїзду до прилеглої території чи виїзду з неї іншими транспортними засобами. Тобто, водій, який припарковав автомобіль безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, фактично «перекрив» рух іншим учасникам дорожнього руху, які мають намір заїхати до прилеглої території чи виїхати з неї.

Судом досліджені надані сторонами фотознімки з місця вчинення правопорушення, на яких зафіксовано місце розташування транспортного засобу Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, суд оглянув фотоматеріали, розміщені на вебсайті відповідача (https://portal.zt-rada.gov.ua/fines/AM0279EO_fine_%D0%86%D0%).

Про наявність фотофіксації під час фіксування правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові, а також розміщено на вебсайті, а тому такі докази судом визнаються належними та допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи (фотофіксації) позивач дійсно припарковав свій автомобіль таким чином, що може свідчити про порушення ним підпункту и) пункту 15.9 Правил дорожнього руху, однак вказані фотознімки достовірно підтверджують, що транспортний засіб Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_1 , припаркований НЕ в місці безпосереднього виїзду з прилеглої території (двору багатоквартирного будинку). Автомобіль стоїть на певній відстані від виїзду з прилеглої території таким чином, що заїзд/виїзд залишається вільним. Найкраще відповідний ракурс огляду місця розташування транспортного засобу вбачається, наприклад, з фотознімків, зроблених об 11:50:55 (аркуш справи 6) та об 11:51:14 (зворот аркуша справи 6).

Суд, досліджуючи питання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не може перебирати на себе функції уповноваженої особи та змінювати суть (фабулу) правопорушення, що зазначена в оскаржуваній постанові. Суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання обставин правопорушення, викладене у рішенні суб`єкта владних повноважень. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів належними доказами правомірності оскаржуваної постанови та факту вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням указаної норми процесуального закону, суд дійшов висновку, що постанову провідного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута В. В. серії РАП № від 16 квітня 2024 року слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом.

Позов ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову провідного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням Муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута Віталія Володимировича серії РАП № від 16 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Муніципальної інспекції Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Муніципальна інспекція Житомирської міської ради, адреса місцезнаходження: майдан ім. С. П. Корольова, 4/5, м. Житомир; .

Повний текст рішення суду складено 23 вересня 2024 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК