Справа № 484/4338/24
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/4338/24
Провадження № 2-а/484/37/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В :

05.08.2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 22.05.2024 під час проведення звірки облікових даних працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно нього було складено протокол та оформлено матеріали про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 2 10 КУпАІІ. Він поставив підпис у протоколі і ще в якихось документах. Другий екземпляр протоколу та постанову він не отримував в ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча в період з 22.05.2024 по 14.06.2024 проходив обстеження ВЛК, направлявся на додаткові обстеження, стаціонарне лікування та неодноразово з`являвся по повістці до ТЦК. Поштою йому нічого не надходило.

Після ознайомлення з документами було встановлено, що Постановою № 401 від 30.05. 2024 винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 накладено па позивача адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гри (сімнадцять тисяч гривень).

В постанові про адміністративне правопорушення зазначена суть адміністративного правопорушення: «22.05.2024 року о 12 год. 00 хв. під час дій особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_3 доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що у період з 01.04.2024 року по теперішній час він не з`являвся за викликом до Первомайського РТЦК та CП без поважних причин, у визначений строк, порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Із вказаною постановою про адміністративне правопорушення сторона позивача не погоджується та вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

По-перше, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що порушення не є триваючим, та на момент інкримінованого правопорушення діяла редакція статті 210 КУпАП, яка не містила в собі частину третю, та містила менше стягнення.

Не враховано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дно нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починає діяти з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно- правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, к- вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, як загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Диспозицією ч. 3 ст. 210 КУпАП із змінами та доповненнями в редакції Законів № 1357-ІХ від 30.03.2021, № 3696-ІX від 09.05.2024 передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період.

Посилання відповідача на вказану редакцію закону є помилковим, оскільки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення події відбувалися у період з 01.04.2024 по теперішній час.

Так, ч. 1ст. 8 КУпАП беззаперечно визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

По-друге, виходячи з наведеного, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до Первомайського РТЦК та CП 01.04.2024 по повістці для звірки облікових даних.

Оскільки сам відповідач безпосередньо викликав позивача до Первомайського РТЦК та CП на 01.04.2024, то останній був обізнаний про неявку позивача, а дата неявки особи - є датою вчинення адміністративного правопорушення та датою його виявлення.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - не проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок. виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В той же час, на думку представника позивача, оскільки оскаржувана постанова містить дату вчинення позивачем правопорушення, тому воно не носить характеру триваючого правопорушення.

Наведений висновок узгоджуються з висновком Верховного Суду, зробленим в постанові від 17.07.2019 в справі №601/952/16.

Приписами ч. 1ст. 210 КУпАП (станом на дату вчинення правопорушення - 01.04.2024) передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною 2 статті 210 КУпАП (станом на дату вчинення правопорушення - 01.04.2024) передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого час і иною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Представник позивача вважає, що відповідальність за вчинене позивачем адміністративне правопорушення, якщо вона і має місце, була передбачена частиною другою статті 210 КУпАП у редакції від 14 жовтня 2023 року, яка мала формулювання «Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Таким чином, станом на 01.04.2024 розмір штрафу у грошовому виразі, який міг бути накладений на громадянина, винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП складав від 850 грн. до 1700 грн. Натомість, норма ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання приписів ч. 10, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок військову службу» набрала чинності лише 19.05.2024. Тому норма ч. 3 ст. 210 КУпАП, на думку представника позивача, не могла бути застосована до позивача, оскільки, як встановлено, датою вчинення правопорушення в даному випадку є 01.04.2024, тобто діяла редакція ст. 210 КУпАП від 14.10.2023.

По-третє, згідно з вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення протокол складається уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярам один з яких під розписку вручається особі, яка притягається адміністративної відповідальності. Відповідач у своїй письмовій відповіді посилається нате, що позивачем було отримано другий примірник протоколу, хоча ніяких доказів на підтвердження своїх доводі не надає.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення. посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості пре особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого ві (мовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильною вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи: відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та но батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Тому, на думку представника позивача, притягнення до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням складання процесуальних документів і як наслідок усі постанови також підлягають скасуванню, було допущено процесуальні порушення, не виконано вимоги ст. 277-2 КУпАП, щодо повідомлення про розгляд справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст. 268 КУпАП щодо обов`язкової участі особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. У сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, я і- підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій и бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розмови підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративно правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятою стосовно позивача рішення, на думку представника позивача, можна дійти висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити вказуючи, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормативним положенням матеріального і процесуального права, чинного на час виникнення спірних правовідносин. Так, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є військовозобов`язаним та з 29.05.2024 року перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_3 на загальному обліку військовозобов`язаних, які перебувають в запасі.

Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки здійснюються заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, транспортних засобів і техніки Національної економіки, які направляються для комплектування визначених військових частин інших складових сил оборони.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення № 232 від 22.05.2024, який складено уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіцером відділення офіцерів запасу і кадрів молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , та встановлено, що 22.05.2024 року о 12 год. 00 хв. під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_3 доставлений громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що у період 01.04.2024 року по теперішній час він не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, у визначений строк, порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Протокол про адміністративне правопорушення позивачем було підписано, та отримано другий екземпляр на руки. Також, додатково до протоколу позивач надав пояснення, та пояснив чому він порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В протоколі адміністративне правопорушення, повідомлено позивачу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 9.00 год., 30.05.2024 р. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 , каб № 2, де також громадянин ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Так, 28.03.2024 позивачу було вручено повістку, якою зобов`язано ОСОБА_1 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 01.04.2024 року, яка була проігнорована позивачем.

Також, слід зазначити, що ІНФОРМАЦІЯ_5 вживались інші заходи, щодо розшуку позивача, так після того як ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 01.04.2024 року, нами було направлено звернення до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, щодо доставлення громадян які вчинили адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

22.05.2024 року ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколу про адміністративне правопорушення який в свою чергу було складено, а другий екземпляр вручено, та повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення яка відбудеться 30.05.2024 року.

30.05.2024 року постановою № 401 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , установив, що 22.05.2024 року о 12 год. 00 хв. під час дій особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_3 доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що ОСОБА_1 у період з 01.04.2024 року по теперішній час не з`являвся за викликом (повістка про виклик) до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, у визначений строк, порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, постановив накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 штраф у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Після розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , 12.06.2024 року через AT «Укрпошта», постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУПАП направлена за адресою проживання рекомендованим листом номер трекінгу 680, а 20.06.2024 року згідно трекінгу AT «Укрпошта» рекомендований лист отримано особисто ОСОБА_1 .

Постанова № 425 від 11.06.2024 року позивачем отримана 20.06.2024 року, а позовна заява до суду подана лише 05.08.2024 року, тобто з пропуском строку оскарження.

Вважає, що позивач ОСОБА_1 , без поважних причин пропустив строк строки оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а його посилання на те, що нібито постанова отримана не особисто ним є безпідставними і надуманими, та такими які не відповідають дійсності, а представником позивача не надано жодних причин та обставин непереборної сили, а також обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій які теж позивачем не надано.

Отже, представник відповідача вказує, що на підставі всіх вищевикладених фактів та наданих доказів позовна вимога про скасування постанови № 401 від 30.05.2024 року яку виніс начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 немає під собою законних підстав, є необґрунтованою та такою, що не підлягає виконанню, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, в позовній заяві представник позивача вказує, що 10.07.2024 па адресу Первомайського РТЦК було направлено адвокатський запит від адвоката Болквадзе Б.М. щодо отримання копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких винесено постанову. Однак, відповідь на запит у встановлений законом строк не надійшла.

23.07.2024 було направлено повторний запит адвоката Болквадзе Б.М. щодо наявності в ІНФОРМАЦІЯ_6 адміністративних матеріалів відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25.07.2024 за вих.№11115 Первомайським РТЦК та CП надійшла відповідь адвокату, у якій містилась інформація, що розглянувши адвокатський запит за № 62 від 23.07.2024 року, який надійшов на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 24.07.2024 року, повідомлено наступне: другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано, постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП направлено за адресою проживання рекомендованим листом через AT «Укрпошта», згідно відомостей AT «Укрпошта» рекомендований лист із вкладенням постанова но справі про адміністративне правопорушення отримана.

При цьому до вказаної відповіді ніяких підтверджуючих документів про отримання позивачем другого примірника протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення надано не було. Після цього позивач звернувся до відділення АТ Укрпошта для отримання інформації щодо поштового відправлення на його ім`я. У відділення Укрпошти йому повідомили, що дійсно за даними трекінгу відправлень, відправлення від ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшло до відділення 15.06.2024 та було вручене 20.06.2024.

В подальшому позивач звернувся до жителів їх будинку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 із проханням перевірити у своїх поштових скриньках наявність листа направленого на його адресу. Пізніше постанова та супровідний лист від ІНФОРМАЦІЯ_7 , розпакований, із відсутнім конвертом був знайдений під дверима власної квартири дружиною позивача 31.08.2024. Вказані обставини, на думку представника позивача можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, установлених ч. 2 ст. 122 КАС України.

Суд визнає обставини, що стали причиною пропуску десятиденного строку звернення до суду із позовною заявою про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, поважними, та вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до сду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 30.05.2024 р., начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесена постанова № 401 згідно якої, 22.05.2024 року о 12 год. 00 хв. під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_3 доставлений громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що у період 01.04.2024 року по теперішній час він не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, у визначений строк, порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП та позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В позовній заяві представник позивача вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що порушення не є триваючим, та на момент інкримінованого правопорушення діяла редакція статті 210 КУпАП, яка не містила в собі частину третю, та містила менше стягнення. Також, відповідальність за вчинене позивачем адміністративне правопорушення, якщо вона і має місце, була передбачена частиною другою статті 210 КУпАП у редакції від 14 жовтня 2023 року, яка мала формулювання «Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян», а тому станом на 01.04.2024 розмір штрафу у грошовому виразі, який міг бути накладений на громадянина, винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП складав від 850 грн. до 1700 грн. Натомість, норма ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання приписів ч. 10, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок військову службу» набрала чинності лише 19.05.2024. Тому норма ч. 3 ст. 210 КУпАП, на думку представника позивача, не могла бути застосована до позивача, оскільки, як встановлено, датою вчинення правопорушення в даному випадку є 01.04.2024, тобто діяла редакція ст. 210 КУпАП від 14.10.2023.

Також, представник позивача посилається на те, що представником відповідача було допущено процесуальні порушення, не виконано вимоги ст. 277-2 КУпАП, щодо повідомлення про розгляд справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст. 268 КУпАП щодо обов`язкової участі особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Однак, дані твердження позивача не відповідають дійсності, суперечать вимогам чинного законодавства та є наслідком невірного тлумачення норм права виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Нормативними положеннями ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно- правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022 р., дію якого було неодноразово продовжено і який діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 30.06.2023 року (чинній на час виникнення спірних правовідносин) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Крім того, 18.05.2024р. набрав чинності Закон України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633 ІХ від 11.04.2024р. Вказаним законом статтю 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , отримував повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується розпискою про тримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.03.2024р.

Однак, ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`являвся.

Після того, як ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 01.04.2024 року було направлено звернення до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, щодо доставления громадян які вчинили адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

22.05.2024р. ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення № 232 і повідомлено останнього про розгляд справи 30.05.2024р. о 09.00год., а також вручено його копію, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у даному протоколі.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696 ІХ від 09.05.2024р., який набрав чинності 19.05.2024р., статтю 210 КУпАП викладено в новій редакції та доповнено частиною третьої, згідно якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

При цьому, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вищевказане адміністративне правопорушення є триваючим і було виявлене 22.05.2024р., тобто вже після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696 ІХ від 09.05.2024р., а тому ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності саме за ч. 3 ст. 210 КУпАП в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 401 від 30.04.2024 року є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити позивачу строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 401 від 30 травня 2024 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови № 401 від 30 травня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 20.09.2024 року.

Суддя: