Справа № 336/6713/24
Суддя: Петренко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/69/2024
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, адміністративну справу № 336/6713/24 (номер провадження 2-а/336/69/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови серії ЕНА №2454280 від 23.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

08 липня 2024 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №2454280 від 23.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Ухвалою судді від 09 липня 2024 року прийнято позовну заяву до провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статей 268, 269, 286 КАС України для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Залучено до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Відповідачам роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Витребувано в Департаменту патрульної поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при розгляді якої винесена оскаржувана постанова.

24 липня 2024 року до суду від представника Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Інспектор при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

До відзиву відповідачем долучено копію оскаржуваної постанови та відеозаписи з бодікамери та відеореєстратора.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 283-1, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. У відзиві представник відповідача просив розглядати справи без його участі.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 червня 2024 року о 01:44:23 щодо ОСОБА_1 поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області капралом поліції ОСОБА_2 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2454280.

В п. 4 постанови зазначено, що особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

В п. 5 оскаржуваної постанови: час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, зазначено, що 23 червня 2024 року о 00:40:15 м. Запоріжжя вул. Шевченка, 273, водій керуючи транспортним засобом ВАЗ-21114 номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 б Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою без реєстраційних документів на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В п. 6 оскаржуваної постанови, прийнято рішення - накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

В п. 7 оскаржуваної постанови, зазначено, що до постанови додано: запис з бодікамер.

Так, 23 червня 2024 року знаходячись на охороні публічного порядку та контролі за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Морозовим О.С. виявлено водія ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом ВАЗ-21114 номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 б Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою без реєстраційних документів на транспортний засіб. Дані обставини підтверджується відеозаписом з місця події.

Оскільки правопорушення мало місце, відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 КУпАП органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Враховуючи положення ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних і адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ПДР України, а саме пунктів: 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; 1.4. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила; 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган; 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо водій порушив Правила дорожнього руху, було прийнято рішення про зупинення вищевказаного транспортного засобу для з`ясування всіх обставин по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» - поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та керуючись п. 2.4. «а» Правил дорожнього руху України в якому наголошується наступне: "На вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись, а також пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1, а саме: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, копію оскаржуваної постанови та 2 диски з відеозаписом подій 23 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту тощо (в тому числі ст. 126 КУпАП).

Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за порушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в пунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, а саме: справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Морозовим О.С.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Як вбачається з п. 2.1 б) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Так, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ((абзац другий частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

В п. 7 оскаржуваної постанови, зазначено, що до постанови додано: запис з бодікамер.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень надав 2 диски з відеозаписом з місця події. На одному диску зафільмовано рух транспортного засобу ВАЗ-21114 номерний знак НОМЕР_1 , 23 червня 2024 року о 00:40:15 м. Запоріжжя вул. Шевченка, 273 та зупинка цього транспортного засобу поліцейським. На іншому диску міститься файл, де зафільмовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 в нічний час, в комендантську годину. ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не надав реєстраційний документ на транспортний засіб, вказав, що його в нього не має. Після чого зафіксована процедура складання документів (оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП). Крім, ОСОБА_1 інших осіб в транспортному засобі ВАЗ-21114 номерний знак НОМЕР_1 не було.

Дані відеозаписи є належними та допустимими доказами обставин скоєного позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частин 1 статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення.

Доводи позивача, що він не керував транспортним засобом, лише перебував в салоні автомобіля в якості пасажира, його працівники поліції не зупиняли, спростовуються відеозаписами з бодікамер та відеореєстратора. Крім, ОСОБА_1 інших осіб в транспортному засобі ВАЗ-21114 номерний знак НОМЕР_1 не було.

Враховуючи вищевикладене, поліцейський наклав адміністративне стягнення на позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, діяв у межах повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2454280 від 23 червня 2024 року слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування вказаної постанови без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн., підтверджується квитанцією.

Судові витрати покладаються на позивача, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 5-9, 72-77, 79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 251, 268, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2454280 від 23 червня 2024 року - без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування вказаної постанови без задоволення.

У справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96,

Департамент патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, , електронна адреса: ).

Дата складання повного судового рішення 20 вересня 2024 року.

Суддя: