Справа № 380/11513/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 рокусправа № 380/11513/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Леополісбуд» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішень,-

в с т а н о в и л а :

Приватне підприємство «Леополісбуд» (місцезнаходження: вул. Городоцька, 172, м.Львів, 79022; ) звернулося з позовною заявою до Львівської митниці (місцезнаходження: вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79007; ), в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900019/2 від 09.01.2024;

- визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900139/2 від 16.02.2024;

- визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900252/2 від 28.03.2024;

- визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900264/2 від 01.04.2024;

- визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900266/2 від 02.04.2024;

- визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900330/2 від 24.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем, за результатами перевірки поданих позивачем митних декларацій, прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. Вважає такі рішення необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Зазначає, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження митної вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору, шляхом застосування основного методу, що свідчить про порушення відповідачем передбаченого ст.57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 04.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

20.06.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема вказує, що під час митного оформлення товару згідно досліджуваних митних декларацій Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності. У рішеннях про коригування митної вартості наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів.

Відповідач стверджує, що посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.06.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.09.2024 відмолено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ceramika Color» укладено зовнішньоекономічний договір (Контракт) №09/СС/2015/ UA від 12.05.2015.

Предметом Договору «Ceramika Color» є продаж глазурованої керамічної плитки для облицювання стін та підлоги. Товар продається окремими партіями відповідно виставленим Продавцем рахункам-фактурам (інвойсам), які є невід`ємною частиною відповідного договору

Загальна вартість контракту становить 2 000 000 Євро. Ціна товару включає упакування та маркування відповідного товару. Ціни на окремі товари глазурованих керамічних плиток для облицювання стін та підлоги визначаються у рахунках-фактурах (інвойсах).

Сторони у п. 4 параграфу 5 Договору «Ceramika Color» визначили, що поставка здійснюватиметься на підставі Інкотермс 2010 на базі FCA-Копаніни, Польща. Поставка по договору буде здійснюватися узгодженими сторонами партіями, на основі письмових замовлень Покупця, надісланих Продавцю. Замовлення міститимуть асортимент, кількість товару та спосіб оплати, особливості транспортування та умови поставки (п. 5.1 параграфу 5 Договору «Ceramika Color»).

Положення з приводу формування та визначення ціни товару наведені у параграфі 4 «Умови оплати» Договору «Ceramika Color». Так, ціни виробів встановлені в євро. Ціна за товар, кількість та асортимент вказуються у рахунку-фактурі на кожну партію товару окремо. За загальним правилом, форма оплати по договору - передоплата (п. 1, 2 параграфу 4 Договору «Ceramika Color»).

На підставі вказаного контракту, позивач подавав до митного оформлення такі партії товарів.

З метою митного оформлення партії спірного товару, а саме товар «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання не більше 0,5мас.%, для облицювання стін та підлоги. DREAMWOOD 20x120 gat. I Gres szkliwiony ret. - 108м2», позивач подав митному органу митну декларацію №24UA66U5 від 09.01.2024, в якій визначив митну вартість такого товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №FEX/00001/01/24 від 03.01.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н 03.01.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №PL/MF/AS0467035 04.01.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №48 від 04.01.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; заявку на перевезення від 02.01.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.03.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 05.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.12.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 11.12.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 09/CC/2015/UA від 12.05.2015; копію митної декларації країни відправлення №24PL341010E0001724 від 04.01.2024.

За результатами опрацювання поданої митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900019/2 від 09.01.2024, яким позивачу відкориговано митну вартість товару за методом 2б (ст. 60 МКУ)

У графі 33 Рішення про коригування UA209000/2024/900019/2 від 09.01.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

У п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.05.2015 за № 09/CC/2015/UA зазначено, що поставки будуть здійснюватися партіями на підставі письмових замовлень покупця, які повинні визначати асортимент і кількість товару у кожній поставці, а також умови сплати, транспортування та поставки. Замовлення декларантом до митного оформлення не надавались.

В експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена в інвойсі від 03/01/2024 за № FEX/00001/01/24 від 03.01.2024.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На вимогу митного органу, декларантом надано наступні додаткові документи: інформаційний лист, платіжні банківські документи, договір на виконання транспортно-експедиційних послуг, видаткові накладні, техніко-технологічна інформація, прайс-лист, заявка на перевезення. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості для товару №1 слугувала МД №UA209170/2023/96465 від 22.11.2023, де рівень митної вартості складає 0,6758 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

З метою митного оформлення партії спірного товару, а саме товар «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання понад 10 мас.%, для облицювання стін та підлоги. BOTANICA RETT. (BM) Dekor 3x(25x75) - 30шт», позивач подав митному органу митну декларацію №24UA15U0 від 16.02.2024, в якій визначив митну вартість такого товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №FEX/00001/02/24 від 06.02.2024;

автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н 06.02.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AS0467138 від 12.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0200011 від 09.02.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.03.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 05.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.12.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 11.12.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 09/CC/2015/UA від 12.05.2015; рішення суду у справі №380/15044/2 від 30.11.2023; копію митної декларації країни відправлення №24PL341010E0036580 від 12.02.2024.

За результатами опрацювання поданої митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900139/2 від 16.02.2024, яким позивачу відкориговано митну вартість товару за методом 2б (ст. 60 МКУ)

У графі 33 Рішення про коригування № UA209000/2024/900139/2 від 16.02.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

У п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.05.2015 р. за № 09/CC/2015/UA зазначено, що поставки будуть здійснюватися партіями на підставі письмових замовлень покупця, які повинні визначати асортимент і кількість товару у кожній поставці, а також умови сплати, транспортування та поставки. Замовлення декларантом до митного оформлення не надавались.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На вимогу митного органу, декларантом надано наступні додаткові документи: інформаційний лист, договір на виконання транспортно-експедиційних послуг, видаткові накладні, заявка на перевезення, інформаційний лист щодо страхування, прайс-лист. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA209230/2024/7562 від 25.01.2024 року, де рівень митної вартості складає 0,6748 дол.США / кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

З метою митного оформлення партії спірного товару, а саме товар «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання понад 10 мас.%, для облицювання стін та підлоги», позивач подав митному органу митну декларацію №24UA41U7 від 28.03.2024, в якій визначив митну вартість такого товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №FEX/00005/03/24 від 26.03.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н 26.03.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AS0466709 від 27.03.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №Т-0247 від 27.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.03.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 05.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.12.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 11.12.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 09/CC/2015/UA від 12.05.2015; копію митної декларації країни відправлення №24PL341010E0076843 від 27.03.2024.

За результатами опрацювання поданої митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900252/2 від 28.03.2024, яким позивачу відкориговано митну вартість товару за методом 2б (ст. 60 МКУ)

У графі 33 Рішення про коригування № UA209000/2024/900252/2 від 28.03.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

У п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.05.2015 р. за № 09/CC/2015/UA зазначено, що поставки будуть здійснюватися партіями на підставі письмових замовлень покупця, які повинні визначати асортимент і кількість товару у кожній поставці, а також умови сплати, транспортування та поставки. Замовлення декларантом до митного оформлення не надавались.

В експортній декларації № 24PL341010E0076843 від 27.03.2024 країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена в інвойсі FEX/00005/03/24 від 26.03.2024.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На вимогу митного органу, декларантом надано наступні додаткові документи: платіжні банківські документи, інформаційний лист, заявка на перевезення, прайс-лист. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA 209170/2024/4094 від 17.01.2024, де рівень митної вартості складає 0,6793 дол. США / кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

З метою митного оформлення партії спірного товару, а саме товар №1 «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання не більше 0,5мас.%, для облицювання стін та підлоги», товар №2 «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання понад 10 мас.%, для облицювання стін та підлоги» позивач подав митному органу митну декларацію №24UA58U6 від 01.04.2024, в якій визначив митну вартість такого товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №FEX/00004/03/24 від 25.03.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н 25.03.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AS0466708 від 27.03.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №23/24 від 26.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.03.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 05.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.12.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 11.12.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 09/CC/2015/UA від 12.05.2015; копію митної декларації країни відправлення №24PL341010E0077200 від 27.03.2024.

За результатами опрацювання поданої митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900264/2 від 01.04.2024, яким позивачу відкориговано митну вартість товару за методом 2б (ст. 60 МКУ).

У графі 33 Рішення про коригування № UA209000/2024/900264/2 від 01.04.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

У п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.05.2015 за № 09/CC/2015/UA зазначено, що поставки будуть здійснюватися партіями на підставі письмових замовлень покупця, які повинні визначати асортимент і кількість товару у кожній поставці, а також умови сплати, транспортування та поставки. Замовлення декларантом до митного оформлення не надавались.

В експортній декларації № 24PL341010E0077200 від 27.03.2024 країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі FEX/00004/03/24 від 25.03.2024.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На вимогу митного органу, декларантом надано наступні додаткові документи: платіжні банківські документи, інформаційний лист, заявка на перевезення, прайс-лист, договір, видаткові накладні. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували: для товару №1 - МД № UA 209190/2024/3278 від 06.02.2024, де рівень митної вартості складає 0,6788 дол.США / кг; для товару №2 - МД № UA 209170/2024/4094 від 17.01.2024, де рівень митної вартості складає 0,6793 дол.США / кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

З метою митного оформлення партії спірного товару, а саме товар «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання понад 10 мас.%, для облицювання стін та підлоги», позивач подав митному органу митну декларацію № 24UA36U1 від 01.04.2024, в якій визначив митну вартість такого товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №FEX/00007/03/24 від 29.03.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н 26.03.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AS0467752 від 29.03.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №83/1 від 29.03.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.03.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 05.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.12.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 11.12.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 09/CC/2015/UA від 12.05.2015; копію митної декларації країни відправлення №24PL341010E0079368 від 29.03.2024.

За результатами опрацювання поданої митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900266/1 від 02.04.2024, яким позивачу відкориговано митну вартість товару за методом 2б (ст. 60 МКУ)

У графі 33 Рішення про коригування № UA209000/2024/900266/1 від 02.04.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

У п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.05.2015 за № 09/CC/2015/UA зазначено, що поставки будуть здійснюватися партіями на підставі письмових замовлень покупця, які повинні визначати асортимент і кількість товару у кожній поставці, а також умови сплати, транспортування та поставки. Замовлення декларантом до митного оформлення не надавались.

В експортній декларації № 24PL341010E0079368 від 29.03.2024 країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі FEX/00007/03/24 від 29.03.2024.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На вимогу митного органу, декларантом надано наступні додаткові документи: банківські платіжні документи, інформаційний лист, заявка на перевезення, видаткові накладні, договір на виконання транспортно-експедиційних послуг, прайс-лист. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № UA 209190/2024/6986 від 25.01.2024, де рівень митної вартості складає 0,6720 дол.США / кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

З метою митного оформлення партії спірного товару, а саме товар №1 «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання не більше 0,5мас.%, для облицювання стін та підлоги», товар №2 «Плитка керамічна із коефіцієнтом водопоглинання понад 10 мас.%, для облицювання стін та підлоги» позивач подав митному органу митну декларацію №24UA83U0 від 24.04.2024, в якій визначив митну вартість такого товару за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №FEX/00004/04/24 від 22.04.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н 22.04.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) № PL/MF/AS0466740 від 23.04.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №Т-0323 від 24.04.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.03.2017; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 05.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.12.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 10.04.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 11.12.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 09/CC/2015/UA від 12.05.2015; копію митної декларації країни відправлення №24PL341010E0099793 від 23.04.2024.

За результатами опрацювання поданої митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900330/2 від 24.04.2024, яким позивачу відкориговано митну вартість товару за методом 2б (ст. 60 МКУ).

У графі 33 Рішення про коригування № UA209000/2024/900330/2 від 24.04.2024 відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та обґрунтовує своє рішення наступним.

У п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.05.2015 за № 09/CC/2015/UA зазначено, що поставки будуть здійснюватися партіями на підставі письмових замовлень покупця, які повинні визначати асортимент і кількість товару у кожній поставці, а також умови сплати, транспортування та поставки. Замовлення декларантом до митного оформлення не надавались.

В експортній декларації №24PL341010E0099793 від 23.04.2024 країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі FEX/00004/04/24 від 22.04.2024.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу щодо надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

На вимогу митного органу, декларантом надано наступні додаткові документи: інформаційний лист, договір, інформація про товар, видаткові накладні, копія експортної декларації. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ) Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III.

Джерелами інформації для коригування митної вартості слугували: для товару №1 - МД № UA 209170/2024/12135 від 09.02.2024, де рівень митної вартості складає 0,6789 дол. США / кг.; для товару №2 - МД № UA 209170/2024/6986 від 25.01.2024, де рівень митної вартості складає 0,6720 дол. США / кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - МК України).

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою цієї ж норми передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено частиною третьою ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

Тобто, витребування документів, передбачених положенням ч. 3 ст. 53 МК України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 МК України).

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч.2 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною третьою цієї ж норми передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.2 ст.64 МК України).

Оцінивши підстави прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості суд встановив таке.

Щодо зауваження відповідача, про те, що до митного оформлення не додавалось замовлення про яке зазначено у контракті.

З даного приводу суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, замовлення не є обов`язковим документом, що підтверджує митну вартість товарів, яка визначається за основним методом за ціною договору. Таким документом є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа. До пакету документів для здійснення митного оформлення позивачем було долучено інвойси із зазначенням умов поставки та вартості товарів.

Відтак, наявність чи відсутність замовлення жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару, поданого до митного оформлення.

Щодо зауваження відповідача, про те, що в експортних деклараціях країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсах.

Суд зазначає, що в експортній декларації вказується статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаної зовнішньоекономічної операції було визначено умови поставки FCA-Копаніни, тобто статистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та вартість доставки з Копаніни до українсько-польського кордону.

Крім цього, суд зазначає, що згідно Інструкції щодо заповнення митних декларацій (INSTRUKCJA WYPELNIANIA ZGLOSZEN CELNYCH), яка діє в РП (https://puesc.gov.pl/instrukcja-wypelniania-zgloszen-celnych/czesc-ii), статистична вартість означає приблизну теоретичну вартість товарів у час і в місці, де вони залишають територію держави-члена, де вони перебували на момент випуску в митну процедуру («Держава-член-експортер»). Таким чином, статистична вартість включає (внутрішню) вартість товарів і витрати на транспортування та страхування, понесені або розраховані від пункту відправлення транспорту до пункту виїзду з цієї держави-члена. Таким чином, фактурна вартість (вартість товару) та статистична вартість, зазначена в митній декларації при умовах поставки FCA-Копаніни, не можуть співпадати.

Суд наголошує, що митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів. Відповідно до п. 7 частини третьої ст.53 Митного кодексу копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Більш того, позивач не впливає на заповнення експортної декларації і тому подав його митниці в такому вигляді, в якому отримав від відправника.

Враховуючи усе вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Як уже зазначалось, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Саме перший метод - за ціною договору обрав позивач під час декларування товару, однак відповідачем у спірному рішенні застосовано другорядний метод зокрема 2б.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і ст.60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також, як випливає з Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, від 17.11.2022 у справі №807/221/18, від 20.06.2023 у справі №1.380.2019.006247.

Водночас, судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару, відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методу 2а, а застосування методу 2б, для визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею виключно зазначенням номеру та дати іншої митної декларації.

Таким чином, суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо та відповідно не довів подібність (аналогічність) товарів, вказаних у митній декларації на яку посилається.

Суд також враховує, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору із сотень інших митних оформлень, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов його поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржуванеі рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованими, а відповідач не довів правомірності таких в частині застосування саме другорядного методу для визначення митної вартості імпортованого товару.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних суд дійшов висновку, що спірні рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900019/2 від 09.01.2024; №UA209000/2024/900139/2 від 16.02.2024; №UA209000/2024/900252/2 від 28.03.2024; №UA209000/2024/900264/2 від 01.04.2024; №UA209000/2024/900266/2 від 02.04.2024; №UA209000/2024/900330/2 від 24.04.2024 не відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняті не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушують права та законні інтереси позивача, а тому підлягають скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В матеріалах справи наявні Договір про надання правової допомоги № 516 від 26.01.2023, акт про надання правової допомоги № 41 від 26.06.2024, відповідно до яких сума до оплати за виконану адвокатом роботу становить 26000 грн. 00 коп. Вказану суму представник позивача просить стягнути з відповідача.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від попередньо заявленої суми.

Беручи до уваги складність справи, час, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 5000 грн 00 коп.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900019/2 від 09.01.2024; №UA209000/2024/900139/2 від 16.02.2024; №UA209000/2024/900252/2 від 28.03.2024; №UA209000/2024/900264/2 від 01.04.2024; №UA209000/2024/900266/2 від 02.04.2024; №UA209000/2024/900330/2 від 24.04.2024.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Леополісбуд» (місцезнаходження: вул. Городоцька, 172, м.Львів, 79022; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) сплачений судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Леополісбуд» (місцезнаходження: вул. Городоцька, 172, м.Львів, 79022; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна