Справа № 203/2429/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 203/2429/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 червня 2024 року в адміністративній справі №203/2429/24 (головуючий суддя І-ї інстанції Єдаменко С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області; інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Пещиди Дмитра Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.05.2024 року звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області; інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати дії інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 незаконними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №2065703, винесену інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірна постанова є протиправною, інспектор на його пояснення з приводу відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення не реагував, а тому останній не з`ясував всіх обставин адміністративного правопорушення та фактично виніс оскаржувану постанову без дослідження доказів, порушивши при цьому процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, крім того останній порушив його права, які полягали у ненаданні можливості звернутись за правничою допомогою.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 червня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач вказує, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням вимог ст.2 КАС України, зокрема неповно досліджено докази у справі та не надано належної оцінки аргументам позивача. Зазначає, що інспектором порушено процедуру та порядок розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності та не забезпечено позивачу можливість скористатися правом на професійну правничу допомогу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку ст. 286, 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 04 травня 2024 року складено постанову серії ЕНА №2065703 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3 (в) Правил дорожнього руху, тобто порушення правил користування ременями безпеки, та відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.10-13).

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 04 травня 2024 року о 05 год. 43 хв. керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м.Дніпро, вул.Шолом-Алейхем, 4А, не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 (в) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.121 КУпАП.

До відзиву на позовну заяву відповідачем долучено відеозапис з камери безпечного міста №470335, на якому містяться докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.33).

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, а дії інспектора незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначив, що надані відповідачем докази вчинення адміністративного правопорушення повністю відповідають вимогам ст.ст.72-74 КАС України, а доводи позивача про те, що інспектор, при винесені оскаржуваної постанови, порушив порядок розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи по суті. Суд визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки позивач керував автомобілем та був не пристебнутий ременем безпеки.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України.

Згідно із пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вказані Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пункту 2.3 «в» Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний, зокрема на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

Відповідно до частини 5 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121.

Згідно із частиною 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідач - інспектор 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 має спеціальне звання «старший лейтенант поліції», а тому має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення на території Дніпропетровської області.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 04 травня 2024 року о 05 год. 43 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхем, 4А, обладнаний засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 (в) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.121 КУпАП. Стосовно позивача 04 травня 2024 року було складено постанову серії ЕНА №2065703 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3 (в) Правил дорожнього руху, тобто порушення правил користування ременями безпеки, та відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.10-13).

Згідно із частиною 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано відеозапис з камери системи «Безпечне місто» №470335. Про наявність вказаного відеозапису зазначено і в пункті 7 оскаржуваної постанови.

Згідно наданого запису зафіксовано вчинення адміністративне правопорушення, а саме - водій керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки (а.с.33).

Вказаний запис є чітким, детально відображено зазначений вище автомобіль, його номерний знак, час запису, водія, який під час керування не пристебнутий ременем безпеки.

В оскаржуваній постанові зазначено, що запис з камери №470335 додано до постанови під час розгляду адміністративної справи, а тому такі докази апеляційним судом визнаються належними та допустимими.

Згідно тексту позову та апеляційної скарги позивач вказує, що відеозапис не є належним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи позивача не було ознайомлено зі змістом цього відеозапису, не було роз`яснено причину зупинки, його права та обов`язки, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не забезпечено його право на отримання професійної правничої допомоги під час розгляду справи.

Колегія суддів такі доводи позивача вважає безпідставними та до уваги не приймає, оскільки зі змісту наданого відповідачем відеозапису вбачається, що водій автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 керував транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п.п. «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.

Вказані обставини позивачем не спростовано.

Натомість, наданий відповідачем відеозапис визнано судами першої та апеляційної інстанції належним та допустимим доказом, який доводить вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 червня 2024 року в адміністративній справі №203/2429/24 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 червня 2024 року в адміністративній справі №203/2429/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко