Справа № 340/2259/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/2259/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виплаті недоотриманого грошового забезпечення, додаткових грошових та компенсаційних виплат, додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн. за весь місяць листопад 2022 року, військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Явкино Баштанського району Миколаївської області під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та відмови у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, матеріальної допомоги в проведенні поховання ОСОБА_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримане грошове забезпечення, додаткові грошові та компенсаційні виплати, додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн. за весь місяць листопад 2022 року, військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Явкино Баштанського району Миколаївської області під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, матеріальну допомогу в проведенні поховання ОСОБА_2 .

Позов мотивований тим, що чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Однак, на день смерті ним було неотримане грошове забезпечення, додаткова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн. за весь місяць листопад 2022 року, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік. Також позивач стверджує що вона не отримала матеріальну допомогу на проведення поховання ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ухвалою суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 надати до суду документальні докази виплати ОСОБА_2 за життя, або позивачеві, додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн. за листопад 2022 року; документальні докази виплати ОСОБА_2 за життя, або позивачеві, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік; документальні докази виплати позивачеві матеріальної допомоги в проведенні поховання ОСОБА_2 .

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 р. зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України надати до суду інформацію щодо адреси знаходження (адреси для листування) Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України невідкладно, але не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали, подати витребувану інформацію до Кіровоградського окружного адміністративного суду, так як поштова кореспонденція поверталась на адресу суду.

04.07.2024 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 15.04.2024 р. виконано не було.

Відзив обґрунтований пропущенням строків звернення до суду. Заперечень по суті позовних вимог відзив не містить. При цьому, у наданому відзиві вказано, що усі фінансові операції та документи, на підставі яких проводилися виплати військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 , залишились у Військовій частині НОМЕР_4 Командування Сил територіальної оборони України. Також, надано докази звернення 04.07.2024 року Військовою частиною НОМЕР_2 до командира Військової частини НОМЕР_4 щодо надання документів на виконання вимог ухвали суду.26.09.2023 року.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_4 надати до суду документальні докази виплати ОСОБА_2 за життя, або позивачеві, додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн. за листопад 2022 року; документальні докази виплати ОСОБА_2 за життя, або позивачеві, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік; документальні докази виплати позивачеві матеріальної допомоги в проведенні поховання ОСОБА_2 .

05.08.2024 року до суду надійшла інформація від Військової частини НОМЕР_4 про те, документальні докази виплат, які витребував ухвалою від 08.07.2024 року суд, у військовій частині НОМЕР_4 відсутні. Додатково командиром військової частини НОМЕР_4 вказано про те, що усі виплати грошового забезпечення та інших додаткових видів грошового забезпечення здійснювались відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 .

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, встановив таке.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 29.03.2022 року (а.с.12). ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13-14).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.08.2022 року №63 молодшого сержанта ОСОБА_2 , водія зенітно-кулеметного відділення зенітно-ракетного артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_5 , призначено водієм стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

09.11.2022 року ОСОБА_1 направлено сповіщення про загибель ОСОБА_2 під час виконання бойових завдань, здійснення заходів, з національної оборони, відсічі і стримуванні військової агресії Російської Федерації на позиціях 3 відділення 3 взводу 1 роти, в напрямку з м.Березнегувате в бік с.Кобзарці, Снігурівської ОТГ Миколаївської області (а.с.17).

У наказі командира військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2023 року за №150, вказано, що загибель ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. В цьому ж наказі командиром констатовано, що ОСОБА_2 не отримав надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% та грошове забезпечення в розмірі посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років за період з 01 по 08 листопада 2022 року (а.с.21).

Відповідно до змісту довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресію Російської Федерації проти України від 08.06.2023 року №3060, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у період з 17.08.2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресію Російської Федерації проти України, перебуваючи в Миколаївській області (а.с.16).

Відповідно до змісту лікарського свідоцтва про смерть №230/2 від 21.07.2023 року, ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в лісосмузі від токсичної дії моноксиду вуглецю (а.с.18).

За змістом витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2795 від 10.08.2023 року "токсична дія моноксиду вуглецю" отримана ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, що підтверджено актом проведеного службового розслідування, затвердженим 05.12.2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 , послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №230 від 09.11.2022 року Миколаївським обласним бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть. Травма та причина смерті, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.20).

Вказані обставини не спростовуються учасниками справи.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.05.2023 року №150 ОСОБА_2 , у зв`язку із смертю виключений зі списків особового складу частини та всіх забезпечення (а.с.21).

З метою захисту своїх прав, позивач, як дружила загиблого, звернулася до військової частини НОМЕР_2 із заявою, у якій просила:

- виплатити грошове забезпечення за листопад 2022 року та інші додаткові вили грошових та компенсаційних виплат;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік;

- допомогу на поховання (а.с.23-24).

Листом від 10.01.2024 року за №136 військова частина НОМЕР_2 у відповідь на заяви ОСОБА_1 від 30.12.2023 року повідомила про те, що підстави для виплати грошового забезпечення та матеріальної допомоги для вирішення рішення соціально-побутових питань за 2022 рік відсутні. Додатково в листі вказано, що всі належні кошти загиблому ОСОБА_2 були виплачені позивачці військовою частиною НОМЕР_2 у попередніх періодах (а.с.25).

Позивач стверджуючи про те, що вищевказаних виплат вона не отримувала, звернулась до суду із цією позовною заявою, за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі по тексту - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначається Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260).

Згідно п.4. Розділу I "Загальні положення" Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, що діяла на момент смерті ОСОБА_2 ) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Згідно п.1 та 7 Розділу XXIV "Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань" Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

До матеріалів справи відповідачем не надано документальних доказів виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ні військовослужбовцю ОСОБА_2 за життя, ні позивачці після його смерті.

Відповідно до п. 1 Розділу ХХХ Порядку № 260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 2 розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Таким чином, оскільки позивач є дружиною загиблого військовослужбовця, суд дійшов висновку про наявність саме у неї права на отримання грошового забезпечення військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)), а також на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

З урахуванням наведеного, а також дискреції військової частини в питаннях здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення та матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача їх нарахувати та виплатити.

Відповідно до п.4 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військові формування, військовослужбовці яких загинули чи померли в період проходження військової служби, подають їх сім`ям і батькам допомогу в проведенні похорону і компенсують матеріальні витрати на ритуальні послуги та на спорудження пам`ятників у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №829 від 22.05.2000 р. військові формування зобов`язані надавати сім`ям і батькам військовослужбовців, які загинули (померли) під час проходження військової служби, допомогу в проведенні поховання і компенсувати матеріальні витрати на ритуальні послуги та спорудження надгробків у розмірі п`яти прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу, установлених законом на дату смерті військовослужбовця.

Матеріали справи не містять документальних доказів виплати позивачці допомоги на поховання у розмірі п`яти прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу, установлених законом на дату смерті військовослужбовця. Позиція з цього приводу відповідача у його відзиві відсутня.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не навів суду достатніх аргументів і доказів, які спростовували б доводи позивача в цій частині, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково, з підстав наведених вище.

З приводу посилань відповідача на пропущення позивачкою строків звернення до суду, належить зазначити наступне.

ОСОБА_1 в позові зазначила, що, не погоджуючись з рішенням командування військової частини НОМЕР_2 про результати розгляду її звернень від 14.11.2022 року, а також ознайомившись з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2023 року за №150, в якому було вказано, що загибель ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, вона звернулась до Міністерства оборони України з питанням чи пов`язана причина смерті її чоловіка ОСОБА_2 із захистом Батьківщини.

Лише за результатами засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10.08.2023 року № 2795, було встановлено що «токсична дія моноксиду вуглецю» отримана 08.11.2022 колишнім військовослужбовцем, молодшим сержантом ОСОБА_2 , 1969 року народження, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджено актом проведення службового розслідування, затвердженим 05.12.2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 , послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визначено, що травма та причина смерті, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Тому після отримання Витягу з протоколу засідання 11 Регіонально військово-лікарської комісії Міністерства оборони України з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10.08.2023 року, позивачка 30.12.2023 року повторно звернулась з письмовими заявами та доданими відповідними документами до командира військової частини НОМЕР_2 про виплату їй допомоги в проведенні поховання чоловіка та виплату грошових коштів належних йому за життя.

Лише 11.01.2024 року позивач отримала відповідь командира військової частини НОМЕР_2 від 10.01.2024 року № 136 на її заяви від 30.12.2023 року, якою їй відмовлено у виплаті грошових коштів. Тому вона 10.04.2024 року звернулась до суду за захистом свого порушеного права, тобто в межах строків, встановлених КАС України.

Суд погоджується з такою позицією, яка підтверджена матеріалами справи та не вважає пропущеним позивачем строк звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судом не вирішується питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати належної чоловікові ОСОБА_1 - ОСОБА_2 грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн. за період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року включно, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, а також матеріальної допомоги в проведенні поховання ОСОБА_2 у розмірі п`яти прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу, установлених законом на дату смерті ОСОБА_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення та додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн. за період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року включно та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, належні загиблому чоловікові ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу в проведенні поховання ОСОБА_2 у розмірі п`яти прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу, установлених законом на дату смерті ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 19.09.2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА