Справа № 240/34933/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/34933/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Роман Миколайович

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

18 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, збов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати їй, ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату пенсії, що передбачено ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі 1 категорії, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою по 2 групі інвалідності, в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком, встановлених Законом України «Про Державний бюджет», щомісячно, починаючи з 01.06.2023.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1. У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України Рішення від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 та Рішення Конституційного Суду України від 13.09.2023 року № 7-р(I)/2023 у справі № 3-51/2021(115/21), позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з розрахунку 8 мінімальних пенсій.

2.2. Відповідач, за результатами розгляду заяви, листом від 12.12.2023 відмовив у перерахунку пенсії, пославшись на те, що відповідно до ч.3 ст.54 Закону №796-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 29.06.2021 №1584-ІХ, які набрали чинності з 01.07.2021, передбачено, що в усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими, зокрема для ІІ групи інвалідності, - 4 800,00 грн. Іншого розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 1, ніж визначений ч. 3 ст. 54 Закону №796-ХІІ, чинним законодавством не передбачено. Не погодившись з такою бездіяльністю, позивач звернувся до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Суд першої інстанції послався на те, що частина 3 статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII, у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року №230/96-ВР, до спірних відносин застосуванню не підлягає, оскільки Верховною Радою України виконано рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(II)/2021 у визначений у ньому термін шляхом внесення відповідних змін до Закону №796-XII.

3.3. Рішенням Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року № 7-р(I)/2023 у справі № 3-51/2021(115/21) не поновлено дію статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 06 червня 1996 року №230/96-ВР.

3.4. Позивач має статус особи, потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії, є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. Отримує пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю ІІ групи, щодо якої встановлено причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

4.1. Позивач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4.2. Підстави для апеляційного оскарження рішення суду: вирішення судом першої інстанції спору без урахування практики Верховного Суду, викладеної у постанові КАС ВС від 17.04.2024 у справі № 460/20412/23; не врахування судом першої інстанції висновків Конституційного Суду України, викладених у рішеннях від 07 квітня 2021 року №1-р(II)/2021, 13.09.2023 №7-р(І)/2023 та від 03 квітня 2024 року № 4-р(І)/2024.

4.3. Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про відсутність підстав для застосування норми частини 3 статті 54 Закону №796-XII, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а тому суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, яке відповідач просить залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

5.1. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2024 року з Житомирського окружного адміністративного суду витребувано адміністративну справу.

5.2. 14 червня 2024 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5.3. Представник відповідача ухвалу про відкриття апеляційного провадження отримав 14.06.2024 (згідно з довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету).

5.4. Позивач отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження 19.06.2024 на вказану ним адресу електронної пошти.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду.

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1. Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.2. Положення щодо пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульовані Законом № 796-ХІІ.

1.3. Судом першої інстанції правильно проаналізовано норми статті 54 Закону України № 796-XII у редакції до 01 січня 2015 року та враховано внесені зміни 28 грудня 2014 року Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII (далі Закон України №76-VIII), яким текст статті 54 Закону України № 796-XII викладено у новій редакції. Зокрема, частину 3 та 4 замінено положеннями такого змісту: «Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань». Наведені зміни набрали чинності з 01 січня 2015 року.

1.4. 07 квітня 2021 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-333/2018 (4498/18) ухвалив рішення №1-р(ІІ)/2021, яким визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину 3 статті 54 Закону України №796-ХІІ у редакції Закону України №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому, Конституційний Суд зобов`язав Верховну Раду України протягом трьох місяців привести нормативне регулювання у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.

1.5. На виконання рішення Конституційного Суду України 29 червня 2021 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №1584-ІХ, пунктом 2 розділу І якого частину 3 статті 54 Закону України №796-ХІІ викладено у новій редакції наступного змісту: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності 6000 гривень; для II групи інвалідності 4800 гривень; для III групи інвалідності 3700 гривень; для дітей з інвалідністю 3700 гривень».

1.6. Колегія суддів вважає, що положення частини 3 статті 54 Закону України № 796-XII, у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР, застосуванню не підлягають, оскільки Верховна Рада України виконала рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 у визначений у ньому строк.

1.7. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилань позивача на рішення Конституційного Суду України №7-р(І)/2023 від 13 вересня 2023 року, оскільки указаним рішенням, серед іншого, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, за якою норми і положення статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тобто визнано неконституційними положення статті 54 Закону України № 796-XII тільки щодо її застосування у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

1.8. Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на рішення Конституційного Суду України від 03 квітня 2024 року № 4-р(І)/2024, оскільки пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення визначено, що частина третя статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796ХІІ зі змінами визнана неконституційною, утрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року

№ 64/2022 зі змінами. Таким чином, норма частини 3 статті 54 Закону №796-ХІІ є чинною на цей момент.

1.9. Суд першої інстанції правильно встановив, що вказана норма частини 3 статті 54 Закону України №796-ХІІ діє на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії.

1.10. Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

1.11. Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому не вимагають детальної відповіді або спростування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, та усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

2.1. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2.3. У контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа належить до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

2.4. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.