Справа № 941/489/24
Суддя: Колесник С. І.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/489/24
Провадження № 2-а/941/3/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Петрове за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася з позовом до Петрівського районного суду Кіровоградської області, мотивуючи тим, що 15.01.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 6 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі - 1700,00 грн.

Вищезазначеною постановою було встановлено те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , в особливий період порушив правила військового обліку передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», Постановою КМУ від 30.12.2023 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» тим, що будучи оповіщеним 26 грудня 2023 року про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08 год. 00 хв. 29 грудня 2023 року, за викликом не з`явився без поважних причин, причини неявки не повідомив, жодних підтверджуючих документів про причину неявки не надав.

Представник позивача зазначає, що вказана постанова № 6 від 15.01.2024 року є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права, а тому підлягає скасуванню, з огляду на таке.

26.12.2023 року ОСОБА_1 був викликаний повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних.

27.12.2023 року ОСОБА_1 був направлений на проходження військово-лікарської комісії, згідно повістки виданої відповідачем по справі.

Станом на 29.12.2023 року позивач ще не встиг пройти дану медичну комісію з підстав, які незалежали від нього, про що належним чином повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 засобами телефонного зв`язку.

ОСОБА_1 не переховувався від відповідача, а лише чекав висновок про проходження військово-лікарської комісії. 19.01.2024 року ОСОБА_1 належним чином пройшов військово-лікарськукомісію та 20.01.2024 року був направлений на військову службу у військову частину НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №1686 від 01.03.2024 року. Відповідач не мав жодних претензій до позивача станом на 20.01.2024 року.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

04.07.2024 року від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на адміністративний позов від 26.06.2024 року № 10/7649, у якому позов заперечується, з тих підстав, що ОСОБА_1 будучи в належний спосіб повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про правові наслідки неявки у визначений термін, діючи умисно, в порушення вимог п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частин 1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за викликом у визначений в термін, а саме 29.12.2023 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився без поважних причин, та не надав підтверджуючих документів про поважні причини своєї неявки, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП - «Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку».

Після неявки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 29.12.2023 року та не повідомлення про поважні причини неприбуття за викликом у визначений термін, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено відповідне інформування до органів національної поліції та ініційовано розшук військовозобов`язаного і його доставку до територіального центру комплектування.

Як наслідок, 15.01.2024 року, працівниками Олександрійського РВП ГУНП України в Кіровоградській області було встановлено місце перебування військовозобов`язаного ОСОБА_1 та здійснено його супроводження до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приймаючи до уваги що в діях ОСОБА_1 вбачались ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, відносно останнього було складено адміністративний протокол № 6 від 15.01.2024 року. Ознайомившись зі змістом протоколу, в тому числі з підставами притягнення до адміністративної відповідальності, правами визначеними статтею 268 КУпАП, з часом та місцем розгляду справи, ОСОБА_1 поставив власноручний підпис у протоколі, та власноручно зазначив у поясненні, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 так як не встиг пройти військово-лікарську комісію. При цьому не надав жодних підтверджуючих документів, які підтверджували б факт наявності перешкод у своєчасному проходженні комісії. Жодних заяв з приводу розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Своїми умисними діями позивач намагаючись уникнути призову на військову службу під час загальної мобілізації, достовірно знаючи, що діє незаконно, порушуючи законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (відповідно до ч.3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), будучи викликаним повісткою від 26.12.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом 29.12.2023 року не з`явився без поважних причин, та не надав підтверджуючих документів про поважні причини своєї неявки.

Представник позивача 04.07.2024 року до суду надала відповідь на відзив зазначивши, що станом на 29.12.2023 року ОСОБА_1 ще не встиг пройти медичну комісію з підстав, які не залежали від нього (останній робочий день перед офіційними святами), про що належним чином повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 - засобами телефонного зв`язку.

Проте, відповідач жодним чином не надає пояснення даним обставинам зазначеним у позовній заяві, а навпаки зазначає про те, що ОСОБА_1 умисно не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.01.2024 року ОСОБА_1 належним чином пройшов військово-лікарську комісію та 20.01.2024 року був направлений на військову службу у військову частину НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №1686 від 01.03.2024 року. Тобто, відповідач не мав жодних претензій до позивача станом на 20.01.2024 року.

Окрім того, відповідачем не була дотримана процедура повідомлення позивача, як особи, яка притягується до відповідальності, інформації про час та місце розгляду його справи, а отже останній був позбавлений можливості реалізовувати свої процесуальні права, що є суттєвим порушення його права на захист.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, своєю заявою просив слухати справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача усудове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомив.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Дослідивши матеріали адміністративного позову та докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

15.01.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 6 відносно позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої

ОСОБА_1 визнано винним за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, а саме неприбуття за викликом (повісткою) до ІНФОРМАЦІЯ_2 як було зазначено в отриманій ним повістці та накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700 гривень.

Позивач оскаржує постанову, зазначаючи, що він не зміг з`явитися вчасно за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки станом на 29.12.2023 року ОСОБА_1 ще не встиг пройти медичну комісію з підстав, які не залежали від нього (останній робочий день перед офіційними святами), про що належним чином повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 - засобами телефонного зв`язку. Також вказує, що відсутні достатні та допустимі докази доведення вини позивача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.210 КУпАП (в редакції на момент винесення постанови), яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (ч.1) та повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період (ч.2).

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Зі змісту ст.62 Конституції України вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, однак не спростовано доводів позивача, зокрема до суду не подано безспірного доказу, який би свідчив про умисність дій позивач щодо уникнення призову на військову службу під час загальної мобілізації, тобто який би свідчив про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та проходити медичний огляд згідно з рішеннями військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивачу в оскаржуваній постанові № 6 від 15.01.2024 року інкриміновано порушення правил військового обліку, що стало неналежним виконанням свого обов`язку щодо відношення до виконання військового обов`язку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на 29.12.2023 року ОСОБА_1 проходив військово-лікарську комісію.19.01.2024 року належним чином пройшов в військово-лікарськукомісію та 20.01.2024 року був направлений на військову службу у військову частину НОМЕР_1 .

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже про відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 6 від 15.01.2024 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити. А також слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Відповідно до ст.19, 62 Конституції України, ст.ст.9, 210, 258, 268, 276 КУпАП, керуючись ст.ст.5, 9, 19, 77, ч.4 ст.229, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову № 6 від 15.01.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.2 ст.210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору та 2000 ( дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного судушляхом подачі апеляційної скарги через Петріський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.09.2024 року.

Суддя С.І. Колесник