Справа № 560/13236/24
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивачка вважає протиправною відмову державного виконавця закінчити виконавче провадження ВП №75739742 зі стягнення виконавчого збору, оскільки рішення виконане приватним виконавцем, який також прийняв постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов.

Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

На примусовому виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №47207753 з виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2015 №686/15041/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 боргу в сумі 52541,02 доларів США, що в еквівалентні 624821,07 грн, пені 57880,93 грн та з 38871,68 грн судового збору, всього 686573,68 грн.

07.08.2024 державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняв постанову ВП №47207753 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

07.08.2024 державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) одночасно прийняв постанову ВП №47207753 про стягнення з позивачки виконавчого збору в розмірі 5254,10 доларів США та 6175,25 грн.

Постановою від 07.08.2024 державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрив виконавче провадження №75739742 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 07.08.2024 ВП №47207753.

Водночас, виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2015 №686/15041/14-ц перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Джубаби Дениса Олександровича.

09.08.2024 приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Джубаби Дениса Олександровича прийняв постанову ВП №75758324 про стягнення з позивачки основної винагороди в сумі 221554,56 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 22.08.2024 №9611 позивачка сплатила приватному виконавця основну винагороду в розмірі 221554,56 грн.

Постановою від 22.08.2024 приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Джубаби Дениса Олександровича закінчив виконавче провадження ВП №75758324 з виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2015 №686/15041/14-ц у зв`язку з виконання рішення в повному обсязі.

На звернення позивачки Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 06.09.2024 №111693/25.21-47 повідомив останню про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження №75739742 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 07.08.2024 ВП №47207753.

Позивачка оскаржила такі дії відповідача до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною сьомою статті 31 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд звертає увагу на те, що Закон України "Про виконавче провадження" містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа. Закон не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржника у випадку подальшого пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання приватному виконавцю.

Так, у пункті 5 частини п`ятої 27 цього Закону законодавець встановив, що виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Тлумачення цієї норми свідчать про те, що у випадку виконання рішення приватним виконавцем виконавчий збір не стягується, оскільки останній отримує основну винагороду.

Частина шоста статті 27 цього Закону містить норму про те, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Аналіз вказаної норми свідчить, що законодавець врегулював відносини стосовно подальших пред`явлень виконавчого документа до виконання саме державному, а не приватному виконавцю, і мову веде про виконавчий збір, а не основну винагороду.

Натомість у частині восьмій цієї ж статті законодавець встановив, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

Розв`язання питання подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа було предметом розгляду Верховного Суду у постанові від 21.07.2022 у справі №320/6215/19.

У цьому судовому рішенні Верховний Суд вказав, що Закон не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржників у випадку подальшого пред`явлення стягувачами виконавчого документа до виконання приватним виконавцям.

Натомість з іншого боку, норми законодавства, що стосуються умов і підстав стягнення винагороди приватними виконавцями, не містять приписів, які б обмежували їхні права на отримання винагороди за вчинення виконавчих дій у разі, коли виконавчий лист попередньо перебував на виконанні в державного виконавця.

Водночас, частиною восьмою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Вказана норма спрямована на те, щоб не допустити одночасного стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагород. Ця норма покликана уникнути подвійної плати боржником зазначених коштів. Тож її застосування дозволяє розв`язати спір стосовно справедливості подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа.

За правилами частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

На основі цього Верховний Суд вказав, що для розв`язання цієї проблеми та з метою ефективного захисту прав й інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, до подібних правовідносин слід застосувати за аналогією закону частину восьму статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Застосування частини восьмої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" до спірних правовідносин дало Верховному Суду у постанові від 21.07.2022 у справі №320/6215/19 підстави зробити такий висновок, що у разі коли державний виконавець повернув виконавчий лист за заявою стягувача і розпочав стягнення виконавчого збору, а після цього стягувач пред`явив цей лист до виконання приватному виконавцю, який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди, то надалі виконавчий збір не стягується. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент відкриття приватним виконавцем провадження з виконання того ж самого виконавчого документа стягнута частина виконавчого збору не повертається.

Застосування аналогії закону дозволило Верховному Суду у постанові від 21.07.2022 у справі №320/6215/19 також зробити висновок, що у такому випадку належний та ефективний спосіб захисту, здатний відновити й захистити права боржника, полягає у закінченні виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору. Правовою основою для закінчення виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору у подібному випадку слід розглядати як загальні підстави, перелік яких наведений у частині першій статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", так і частину восьму статті 27 цього Закону, яка у таких обставинах має характер спеціальної підстави для закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи фактичні обставин справи та вищевикладений висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.07.2022 у справі №320/6215/19, належним та ефективним способом захисту прав позивачки є закінчення виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог сплачений позивачкою судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у завершенні виконавчого провадження №75739742 зі стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 07.08.2024 ВП №47207753.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження №75739742 зі стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 07.08.2024 ВП №47207753

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29018 , код ЄДРПОУ - 37225066)

Головуючий суддя О.Л. Польовий