Справа № 440/7518/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 вересня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7518/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №440/7518/24 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 у справі №440/7518/24 позов ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
18.09.2024 (16.09.2024 згідно штемпеля на конверті відділення поштового зв`язку) від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13 200,00 грн та документи на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу.
Ухвалою суду від18.09.2024 питання про ухвалення додаткового рішення у справі №440/7518/24 призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Дослідивши подані документи, розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд вважає наявними підстави для ухвалення додаткового судового рішення відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом пункту 3 частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.
У цій справі представник позивача просив відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу у загальному розмірі 13 200,00 грн.
На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надані копії: ордеру на надання правничої допомоги, договору про надання правової допомоги від 06.06.2024, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 28.08.2024, квитанції від 16.09.2024.
Судом досліджені подані представником позивача документи та встановлено, що між адвокатом Гиря А.В. та Гонтовою Н.О. укладено договір від 06.06.2024 про надання правової допомоги.
Дослідивши акт виконаних робіт від 28.08.2024, суд зазначає, що послуги, зазначені в акті під №2-7, не підлягають до відшкодування, оскільки доцільність надання таких послуг як складання та подання заперечення на клопотання відповідача щодо продовження процесуального строку на подання відзиву, заперечення на клопотання про залучення третьої особи, тощо, судом не встановлена, а представником позивача ніяк не аргументована. Нормами КАС України не покладено обов`язку на сторону процесу подавати заперечення на клопотання іншої сторони. Ці витрати не були ані неминучими, ані доцільними.
Також, ознайомлення представником позивача в приміщенні суду з матеріалами справи не було доцільним, не сприяло економії як коштів позивача так і робочого часу працівників суду, оскільки всі матеріали справи №440/7518/24 наявні в електронній формі, сторони подавали суду всі документи, заяви та клопотання виключно через Електронний суд (окрім заяви про ухвалення додаткового рішення), про що було достеменно відомо представнику позивача та наголошено співробітником суду при узгодженні дати та часу ознайомлення з матеріалами справи.
Отже, суд приходить до висновку, що написання представником позивача недоцільних заперечень, заяв, клопотань, запиту, пояснень є завищенням витрат на правову допомогу, оскільки ці документи жодним чином не вплинули на суть спору, на висновки суду, викладені в рішенні від 02.09.2024. А тому такі витрати не були необхідними, доцільними та не підлягають відшкодуванню.
Оцінивши обставини цієї справи та надані представником позивача докази у їх сукупності, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 5000,00 грн, понесених позивачем за складання та подання адміністративного позову.
Керуючись статтями 134, 139, 143, 241-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його винесення.
Суддя І.С. Шевяков