Справа № 320/40470/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 вересня 2024 року Київ № 320/40470/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області по перерахунку з 19.02.2020 судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання по рішенню Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 без урахування постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2013;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та повну виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум з 19.02.2020 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 22.06.2020 № 404 з дотриманням розміру її щомісячного довічного грошового утримання 90 відсотків грошової винагороди судді, працюючого на відповідній посаді.

За правилами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Підставою звернення до суду із цим позовом позивач вказує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21 позов задоволено частково. Суд встановив, що перебуваючи на обліку у відповідача позивач отримувала щомісячне довічне грошове утримання в сумі, яка відповідає розміру 90 відсотків суми грошової винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Судом установлено, що відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21, яке набрало законної сили 27.09.2022, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24.02.2020 № 17 та від 12.08.2020 № 5020-7750/Б-02/8-1000/20 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 22.06.2020 № 404, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Крім того установлено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2013, яка набрала законної сили 28.11.2013 у справі № 361/1870/13-а, позов задоволено.

Скасовано як незаконне та протиправне протокольне рішення управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області за № 1701 від 18.01.2011 про призначення судді у відставці Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області прийняти рішення, яке відповідає закону та правам позивача: «на підставі частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» ( частини третьої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») судді у відставці Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 про виплату звільненого від сплати податку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 (дев`яносто) відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження його граничного розміру та забезпечити його належне виконання.

Позивач, обґрунтовуючи підстави звернення до суду із цим позовом зазначає, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21, відповідачем здійснено перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання.

Однак на думку позивача, при виконанні рішення суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21, відповідач не здійснив перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків заробітку працюючого на відповідній посаді судді.

Зазначила, що фактично цими судовими рішеннями відповідач зобов`язаний при появі правової підстави проводити їй перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків заробітку працюючого на відповідній посаді судді.

Стверджувала, що до січня 2020 року відповідач своєчасно та неодноразово перераховував їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків заробітку працюючого на відповідній посаді судді.

Зазначила також, що в очікуванні розгляду апеляційної скарги відповідача у справі № 320/3568/21 в суді апеляційної інстанції, 28.02.2024 написала відповідачу листа, в якому вказала, що ця сума щомісячного довічного грошового утримання не узгоджується з судовим рішенням за 2013 рік і для неї є незрозумілою. Просила усунути порушення її права та забезпечити виплату щомісячного довічного грошового утримання у відповідності із судовим рішенням.

Отримавши відповідь, зазначила, що її було повідомлено про те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2022, що набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, сума якого станом на 01.03.2024 становить 75470,21 грн., а для виплати заборгованості за період з 19.02.2020 по 31.12.2022 нарахована сума 1078934,83 грн. Але, на думку позивача, розрахунку (обчислення) суми щомісячної виплати 75470,21 грн. відповідач не повідомив і вона продовжує бути для позивача незрозумілою. Зазначила, що посилання на повне виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області спростовується постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Київській області Гопцій Р.О. від 11.03.2015 про закінчення виконавчого провадження. З постанови вбачається, що за невиконання постанови суду на відповідача постановами державного виконавця від 02.02.2015 та 22.02.2015 накладались штрафи, а примусове виконання постанови суду державний виконавець закінчив у зв`язку з тим, що вичерпав передбачені законом заходи впливу на відповідача.

Уважає, що постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2013 не можна рахувати виконаною в повному обсязі ще в 2014 році чи в будь-який інший час. Стверджує, що дія цього рішення не обмежувалась певними часовими рамками і поширюється на весь час, протягом якого позивачу здійснюється виплата щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначила, що факт отримання нею щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків заробітку працюючого на відповідній посаді судді встановлений також і рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21, але його до уваги відповідач також не взяв.

У зв`язку із цим позивач стверджує, що її права порушені.

При цьому матеріали позовної заяви не містять доказів звернення позивача до органів примусового виконання рішень щодо примусового виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21, що набрало законної сили 27.09.2022.

Суд констатує, що фактично зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач їх обґрунтовує, зводиться до незгоди позивача з діями відповідача на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21, що набрало законної сили 27.09.2022, а саме - щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання без урахування 90 відсотків грошової винагороди судді, працюючого на відповідній посаді.

Тобто оскаржувані позивачем дії, які полягають у виплаті щомісячного довічного грошового утримання, пов`язані з невиконанням (неналежним виконанням) судового рішення в адміністративній справі № 320/3568/21 без урахування постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2013 у справі № 361/1870/13-а.

Відтак, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21, що набрало законної сили 27.09.2022.

Фактично при розгляді позову суд має дослідити і перевірити порядок виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21.

При цьому, позивач у своїй позовній заяві на підтвердження обґрунтованості позовних вимог безпосередньо зазначає, що передумовою виникнення цього спору є невиконання (неналежне виконання) відповідачем судового рішення в адміністративній справі № 320/3568/21 без урахування постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2013.

Отже позовні вимоги зводяться до оскарження дій відповідача щодо невиконання вказаних рішень суду.

Оцінюючі доводи позивача, суд виходив із такого.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що зазначені норми процесуального закону мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

За правилами статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17.

Із аналізу предмета спору у цій справі, суд доходить висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме - рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21 без урахування постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2013.

Суд зауважує, що саме невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 320/3568/21 з урахуванням постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2013, покладено позивачем в основу підстави цього позову, у зв`язку із чим такі твердження не можуть бути не взяті судом до уваги чи на власний розсуд розтлумачені як такі, що не пов`язані з виконанням цього судового рішення.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрала спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дії відповідача, вчинені або не вчинену на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відтак спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судових рішень.

За вказаних обставин, якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку із цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17.

Ураховуючи наведене суд уважає, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 170, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/40470/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.