Справа № 420/24863/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 06 серпня 2024 року надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач), в якому позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку від 22.05.2024 № 2, яким ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачену суму судового збору за подання даного позову у розмірі 968 грн. 96 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

22.05.2024 року позивачка особисто звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку від 22.05.2024 № у виплаті грошової допомоги ОСОБА_1 було відмовлено.

Підставою для прийняття вищезазначеного Рішення від 22.05.2024 №, зазначено те, що оскільки у разі призупинення на час воєнного стану дії трудового договору цей період не враховується до страхового стажу і у випадку, коли в цей період особа досягла пенсійного віку, то відповідно вона втрачає право на виплату грошової допомоги.

Враховуючи вищезазначене, за результатом розгляду поданих документів прийнято рішення про відмову, оскільки з 01.01.2024 на період воєнного стану було призупинено дію трудового договору.

05.06.2024 ОСОБА_1 звернулась через веб-портал до Пенсійного фонду України із скаргою (в порядку адміністративного оскарження) на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у виплаті від 22.05.2024 №.

Проте, листом Пенсійного фонду України від 30.07.2024, № 31651-32074/З-03/8-2800/24, позивача було повідомлено про те, що згідно з наданими документами на день досягнення пенсійного віку вона не працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, підстави для виплати грошової допомоги відсутні. Враховуючи зазначене, рішенням Головного управління від 22.05.2024 Вам відмовлено у виплаті грошової допомоги. Підстави для скасування рішення Головного управління від 22.05.2024 відсутні.

Позивачка не погоджується з такими діями відповідача, вважає відмову, яка викладена у Рішенні від 22.05.2024 № протиправною в зв`язку з чим звернулася з цим позовом до суду.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» установлено з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262 станом на 01.03.2018 року щомісячну доплату 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262. У разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацом першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

На підставі рішення суду від 27.09.2023 року у №420/17424/23 позивачу проведено перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000,00 грн., а тому підстави для виплати щомісячної доплати згідно Постанови №713 - відсутні.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

21 серпня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву з додатками (вхід. №ЕС/35902/24).

Станом на 18 вересня 2024 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з січня 2024 року.

Згідно п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

22.05.2024 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку від 22.05.2024 року № у виплаті грошової допомоги ОСОБА_1 було відмовлено.

Згідно Рішення відповідача від 22.05.2024 року № підставою для прийняття вищезазначеного зазначено те, що оскільки у разі призупинення на час воєнного стану дії трудового договору цей період не враховується до страхового стажу і у випадку, коли в цей період особа досягла пенсійного віку, то відповідно вона втрачає право на виплату грошової допомоги. За результатом розгляду поданих позивачкою документів прийнято рішення про відмову, оскільки з 01.01.2024 року на період воєнного стану було призупинено дію трудового договору.

Надалі 05.06.2024 року позивачка в порядку адміністративного оскарження звернулась через веб-портал до Пенсійного фонду України із скаргою на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у виплаті від 22.05.2024 року №.

Листом Пенсійного фонду України від 30.07.2024 року № 31651-32074/З-03/8-2800/24, позивача було повідомлено про те, що згідно з наданими документами на день досягнення пенсійного віку вона не працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, підстави для виплати грошової допомоги відсутні. Враховуючи зазначене, рішенням Головного управління від 22.05.2024 Вам відмовлено у виплаті грошової допомоги. Підстави для скасування рішення Головного управління від 22.05.2024 відсутні.

Позивачка, вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку від 22.05.2024 № 2, яким ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся з цим позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІМ).

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Положеннями п.2 Порядку №1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Відповідно до п.5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно п.6 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із ст.ст.27 і 28 Закону №1058-ІУ, станом на день її призначення.

Відповідно до п.7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із ст.ст.27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-1V будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція також викладена Верховним Судом у постановах від 02.03.2020 по справі №175/4086/16-а, від 28.04.2020 по справі №678/941/17, від 12.03.2019 по справі №127/9277/17.

Судом встановлено, що позивачці пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 41 рік 10 місяців 28 днів, відносно чого відповідач не заперечує, та згідно записів у трудової книжці від 01.04.1984 року Серії НОМЕР_1 позивачки вона працювала на посадах в ММП «Маріупольська міська лікарня №1», а саме «акушеркой родильного отделения», «медсестрой гемотологичного отделения», сестра медична приймального відділення, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і має страховий стаж більше 30 років.

При цьому суд критично оцінює твердження відповідача щодо підстав відмови позивачці у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на призупинення на час воєнного стану дії трудового договору у зв`язку з тим що цей період не враховується до страхового стажу і у випадку, коли в цей період особа досягла пенсійного віку, то відповідно вона втрачає право на виплату грошової допомоги.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами), вся територія Маріупольського району Донецької області (в т.ч. місто Маріуполь) - є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що через призупинення трудового договору особа втрачає право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, оскільки призупинення трудового договору не його припиненням, а станом на день звільнення Позивач працювала на займаній посаді, що прямо передбачено п. 5 Порядку № 1191.

Крім цього суд приймає до уваги те, що є загальновідомим та таким, що не потребує доказуванню, а саме факт того, що територія міста Маріуполь Донецької області, де розташовувалось КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1», є тимчасово окупованою територією України, що в свою чергу потягнуло призупинення трудового договору з позивачкою з 01.01.2024 року.

Оскільки судом встановлено, що станом на день звернення до відповіда за призначенням пенсії, а саме 08.01.2024 року позивачка досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV, працювала на посадах, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має страховий стаж більше 30 років, не отримувала, до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», будь-якого іншого виду пенсії, в тому числі пенсії за вислугу років, а тому має право на виплату грошової допомоги, яка не оподатковується в розмірі 10 місячних пенсії станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою належного захисту порушених прав позивачки, суд вважає, що належним та достатнім способом захисту буде визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку від 22.05.2024 №2, яким ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1 ст.143 КАС України, питання судових витрат вирішуються судом у рішенні, постанові або ухвалі.

В прохальній частині позовної заяви позивачка також просить суд стягнути на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, позивачкою надано до суду копія договору від 01.06.2024 №01-06/24 про надання правничої допомоги, копія додаткової угоди №1 від 31 липня 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Чугуновим С.О., та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 31.07.2024 року на суму 10 000,00 грн., ордер на надання правничої допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Суд звертає увагу, що ця справа є справою незначної складності, яка розглядалась в порядку письмового провадження, вона не містить великої кількості документів, які потребують вивчення та їх аналізу.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову проти суб`єкта владних повноважень або його посадової особи всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, покриваються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Оскільки позов був задоволений, судовий збір сплачений позивачкою в сумі 968 грн. 96 коп. підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку від 22.05.2024 №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп. (дев`ятсот шістдесят шість гривень 96 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Суддя С.О. Cтефанов