Справа № 140/5326/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5326/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2022 № 53, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з 08.03.2022 зараховано на військову службу за призовом у воєнний стан, на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення згідно каталогу (100 %) з 09.03.2022 і призначено на посаду.

На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07.2022 № 182, ОСОБА_1 вибув в лікувальний заклад: в госпіталь, військова частина НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 ), а з 24.07.2022 на лікування.

В подальшому, наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2022 № 185, ОСОБА_1 , який потребує довготривалого лікування, на підставі наказу командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 26.07.2022 № 295-РС, звільнено з раніше займаної посади і зараховано в розпорядження командира бригади з 26.07.2022.

14.03.2023 посадовими особами ВЧ НОМЕР_1 під час перевірки наявності особового складу мінопіхотного батальйону в лікувальних закладах було виявлено факт відсутності відповідача по місцю лікування: госпіталь, ВЧ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 477 було призначено службове розслідування по факту відсутності в лікувальному закладі відповідача, в ході проведення якого було встановлено, що 14.03.2023 під час звірки особового складу ВЧ НОМЕР_1 в лікувальних закладах було виявлено факт відсутності по місцю лікування відповідача, який встановленим порядком не звертався до командування мотопіхотного батальйону, посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 для отримання відпустки, вихідного дня тощо; накази, виконання яких передбачало б відсутність по місцю служби ОСОБА_1 посадовими особами мотопіхотного батальйону не віддавались.

При цьому, солдату ОСОБА_1 за період з липня 2022 року по січень 2023 року була нарахована та виплачена додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова № 168).

04.04.2023 командир ВЧ НОМЕР_1 видав наказ № 612 про результати службового розслідування, яким на солдата ОСОБА_1 за невихід на службу без поважних причин накладено стягнення, передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, - сувора догана, та наказано здійснити коригування суми неналежно отриманих коштів в бік зменшення до повного погашення заборгованості солдатом ОСОБА_1 .

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2023 ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України (далі КК України) визнано винним та призначено покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2024 № 53, солдата по мобілізації ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира бригади, звільненого з військової служби наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 20.02.2024 № 81-РС з військової служби у запас згідно підпункту «в» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ) (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання), з 20.02.2024 виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку із тим, що посадові особи ВЧ НОМЕР_1 не володіли інформацією про те, що відповідач незаконно відсутній на військовій службі, йому за період з липня 2022 року по листопад 2022 року безпідставно здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення та з липня 2022 року по січень 2023 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. Відповідно до рапорту начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера ВЧ НОМЕР_1 за вх. № 341-вн від 26.02.2024 загальна сума безпідставно нарахованих та виплачених грошових коштів відповідачу становить 293023,75 грн.

При звільненні з військової служби з грошового забезпечення ОСОБА_1 утримано 6852,60 грн. Подальше стягнення неможливе у зв`язку з виключенням зі списків ВЧ НОМЕР_1 , залишок до утримання складає 286171,15 грн.

У добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодував кошти, отримані без достатньої правової підстави, чим наніс збиток державі в особі ВЧ НОМЕР_1 у розмірі 286171,15 грн.

Позивач просить з відповідача стягнути безпідставно набуті кошти в розмірі 286171,15 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 53).

Копія ухвали від 27.05.2024 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а. с. 51), проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» та відбитком календарного штемпеля від 14.06.2024 (а. с. 56), тобто, в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вказана ухвала є врученою 14.06.2024.

Водночас, 03.07.2024 відповідач звернувся до суду із заявою про отримання копії позовної заяви з додатками (а. с. 57), які разом з копією ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 27.05.2024 вручені відповідачу в приміщенні суду 03.07.2024 під підпис (а. с. 54).

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом т. в. о. командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2022 № 53, солдата ОСОБА_2 (в подальшому наказом командира ВЧ від 10.02.2024 № 42 (по стройовій частині) внесено зміни та виправлено прізвище на « ОСОБА_3 » (а. с. 37-38), стрільця снайпера 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 08.03.2022 зараховано на військову службу за призовом у воєнний стан, на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення згідно каталогу (100 %) з 09.03.2022 і призначено на посаду (а. с. 19).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07.2022 № 182, солдат ОСОБА_1 стрілець снайпер 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону вважається таким, що вибув в лікувальний заклад: в госпіталь, ВЧ НОМЕР_2 на лікування (а. с. 20). В подальшому, наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2022 № 185, солдат ОСОБА_1 , який потребує довготривалого лікування, на підставі наказу командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 26.07.2022 № 295-РС, звільнено з раніше займаної посади і зараховано в розпорядження командира бригади з 26.07.2022 (а. с. 21).

На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 477 «Про призначення службового розслідування» (а. с. 22) було проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, які сприяли відсутності по місцю служби солдата ОСОБА_1 .

Під час проведення службового розслідування, оформленого актом (а. с. 24-25), встановлено, що 14.03.2023 під час звірки з лікувальними закладами з приводу наявності особового складу мотопіхотного батальйону, який перебуває в лікувальних закладах, було виявлено, що солдат ОСОБА_1 не перебував на лікуванні у ВЧ НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю ВЧ НОМЕР_2 від 31.03.2023 № 828; солдат ОСОБА_1 в період з 24.07.2022 відсутній на військовій службі, до розташування ВЧ НОМЕР_1 на момент завершення службового розслідування не прибув, використовував службовий час на свій власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Факт відсутності відповідача на лікуванні підтверджується також листом ВЧ НОМЕР_2 від 10.04.2024 № 1940, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_1 у період з 23.07.2022 і по цей час на лікуванні у ВЧ НОМЕР_2 не перебував, в інші лікувальні заклади не скеровувався (а. с. 46).

04.04.2023 т. в. о. командира ВЧ НОМЕР_1 видав наказ № 612 «Про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 та покарання винних», яким на солдата ОСОБА_1 за невихід на службу без поважних причин накладено стягнення, передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, - сувора догана; наказано також здійснити коригування суми неналежного отримання коштів в бік зменшення до повного погашення заборгованості солдатом ОСОБА_1 (а. с. 33-35).

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2023, який набрав законної сили, у кримінальній справі № 154/4654/23 ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 407 КК України визнано винним та призначено покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі; відповідно до статті 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки (а. с. 36).

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2024 № 53, солдата по мобілізації ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира бригади, звільненого з військової служби наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 20.02.2024 № 81-РС з військової служби у запас згідно підпункту «в» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ) (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання), з 20.02.2024 виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 39-40).

З матеріалів справи вбачається, що за період з липня 2022 року по листопад 2022 року відповідачу безпідставно здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення та з липня 2022 року по січень 2023 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, факт проведення нарахувань та виплат підтверджується картками особового рахунку (а. с. 41-42), відомістю зарахувань заробітної плати (а. с. 43).

Відповідно до рапорту начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера ВЧ НОМЕР_1 за вх. № 341-вн від 26.02.2024 загальна сума безпідставно нарахованих та виплачених грошових коштів відповідачу становить 293023,75 грн. При звільненні з військової служби з грошового забезпечення ОСОБА_1 утримано 6852,60 грн. Подальше стягнення неможливе у зв`язку з виключенням зі списків ВЧ НОМЕР_1 , залишок до утримання складає 286171,15 грн (а. с. 18).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі Статут ВС ЗСУ) військовослужбовці Збройних Сил України мають і права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами статей 26, 27 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ (далі Закон № 160-ІХ).

Відповідно до пунктів 4, 5 статті 1 Закону № 160-ІХ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

За приписами частин першої, другої статті 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Пунктом 1 частини першої статті 6 Закону № 160-ІХ визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що заявлені до стягнення кошти були отримані відповідачем як грошове забезпечення та додаткова винагорода за період, протягом якого відповідач був відсутній на службі без поважних причин, у зв`язку із чим був притягнутий до повної матеріальної відповідальності.

Відтак, у зв`язку із звільненням зі служби відповідача, який притягнутий до матеріальної відповідальності, та його відмовою від добровільного відшкодування шкоди, враховуючи також, що відповідач відзиву на позовну заяву та доказів відшкодування шкоди до суду не подав, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, оскільки у цій справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 4292,57 грн згідно із платіжною інструкцією від 24.04.2024 № 2288 (а. с. 17) з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) безпідставно набуті кошти в розмірі 286171 гривня 15 копійок (двісті вісімдесят шість тисяч сто сімдесят одна гривня п`ятнадцять копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх