Справа № 420/20662/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 07.02.2024 про проведення службового розслідування, надання копій матеріалів службового розслідування, надання довідки про безпосередню участь у бойових діях та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва); зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2024 про проведення службового розслідування, надання копій матеріалів службового розслідування, надання довідки про безпосередню участь у бойових діях та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 із заявою від 07.02.2024. Листом №7444 від 04.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що заява ОСОБА_1 від 07.02.2024 була направлена командиру військової частини НОМЕР_1 . При цьому, право військовослужбовця на реалізацію свого права, зазначеного у заяві кореспондує з обов`язком військової частини відреагувати на заяву та надати відповідь. Однак, до теперішнього часу заява ОСОБА_1 від 07.02.2024, яка була направлена до командування всіма можливими способами, командуванням військової частини НОМЕР_1 не розглянуто та відповіді не надано. Бездіяльність військової частини НОМЕР_1 є протиправною, порушує права та інтереси ОСОБА_1 і тому, слугує підставою для звернення до суду.

Від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що 12.06.2024 військова частина НОМЕР_1 розглянула заяву ОСОБА_1 від 07.02.2024 (вих № 5926 від 12.06.2024) та направлена засобами фельд`єгерсько-поштового зв`язку Збройних Сил України (через військову частину НОМЕР_2 , реєстр № 01 3.4 від 19.06.2024) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно з відповіддю була направлена довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 11.06.2024, та повідомлено, що службове розслідування з приводу участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України не проводиться.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача вказав, що ОСОБА_1 надійшла відповідь військової частини НОМЕР_1 та додана до неї довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 11.06.2024. Окрім довідки про безпосередню участь у бойових діях, ОСОБА_1 просив також надання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), адже під час безпосередньої участі у бойових діях він отримував травму, у зв`язку з якою перебував на лікуванні у закладах охорони здоров`я, що обґрунтовано та підтверджено належними доказами у позовній заяві. Однак, військовою частиною НОМЕР_1 не належним чином розглянуто подану ОСОБА_1 заяву, у зв`язку з чим задоволено її лише частково надано лише довідку про безпосередню участь у бойових діях, тоді як наданню підлягала і довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Таким чином, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 все ж таки має місце і у теперішній час полягає у не наданні ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), тому позов підлягає задоволенню.

Представником відповідача до суду надано письмові пояснення, в яких представник відповідача зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1626 від 15.07.2024 призначено службове розслідування щодо отримання травми ОСОБА_2 . Станом на направлення додаткових пояснень службове розслідування не проведено, у зв`язку з чим надати матеріали службового розслідування та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) не вбачається можливим.

Ухвалою суду від 08 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 року № 249 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини (а.с. 25-26).

ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою від 07.02.2024 року, в якій просив: провести службове розслідування за фактом його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та отримання ним травми під час захисту Батьківщини; надати належним чином засвідчену копію акту проведення службового розслідування за фактом його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та отримання ним травми під час захисту Батьківщини; надати належним чином засвідчену копію витягу з наказу командира військової частини, прийнятого на підставі акту проведення службового розслідування за фактом його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та отримання ним травми під час захисту Батьківщини; надати довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за формою згідно з додатком 6 до Постанови Кабінету Міністрів України № 887 від 22.08.2023; надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с. 15-19).

Згідно ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до п. 110, 111, 112 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності. Заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції. Військовослужбовці, які подали заяву чи скаргу, мають право: особисто викласти свої аргументи особі, яка перевіряє заяву чи скаргу, звернутися з вимогою залучити до розгляду свідків; подати додаткові матеріали, що стосуються справи, або клопотати, щоб їх вимагав командир (начальник) або орган, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім під час розгляду заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; ознайомитися з матеріалами перевірки заяви чи скарги; оскаржити прийняте за їх заявою чи скаргою рішення в суді; вимагати відшкодування завданих їм збитків у встановленому законом порядку.

Згідно п. 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

З аналізу приписів ЗУ «Про звернення громадян» слідує, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30 листопада 2020 року по справі № 280/4698/19, від 01 жовтня 2020 року по справі № 815/1178/17.

Відповідно до ст. 117 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 12.06.2024 року ОСОБА_1 надано відповідь на заяву та повідомлено, що солдат ОСОБА_1 дійсно проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 в період часу з 02.03.2022 року по 20.09.2022 року. Факти, що підтверджують участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України підтверджені, тому проводити службове розслідування по даному факту недоцільно. До листа додано довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за формою згідно з додатком 6 до Постанови Кабінету Міністрів України № 887 від 22.08.2023, видану на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням населених пунктів в яких велись бойові дії, в яких він приймав участь. Стосовно проведення службового розслідування повідомлено, що військова частина НОМЕР_1 в своїй діяльності керується принципами законності та верховенства права, а також Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами з метою дотримання правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційний прав і свобод. Факти, що підтверджують участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України підтверджені, тому проводити службове розслідування по даному факту не доцільно (а.с. 56-57).

В той же час, у відповіді на заяву відповідачем не надано конкретної відповіді щодо поставленого позивачем питання, зокрема щодо надання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Тобто, надаючи відповідь на звернення ОСОБА_1 , відповідачем, Військовою частиною НОМЕР_1 , не було вжито достатніх і належних заходів, спрямованих на надання повної, всебічної та об`єктивної відповіді на заяву відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Разом з тим, з наданих представником відповідача до суду документів вбачається, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2024 року № 1626, відповідно до вимог ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі звернення колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 щодо відсутності належного проведення службового розслідування за фактом отримання ним травми під час участі в бойових діях та оформлення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), рапорту начальника групи підготовки штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 від 14.07.2024 № 21729, з метою встановлення можливих порушень вимог чинного законодавства України, дії або бездіяльності, а також умов, що сприяли цьому, встановлення ступеня вини з боку відповідних посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , призначено за вказаним фактом службове розслідування (а.с. 70).

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивача, ОСОБА_1 , було повідомлено у встановленому законодавством порядку про призначення службового розслідування, в тому числі на підставі його звернення щодо відсутності належного проведення службового розслідування за фактом отримання ним травми під час участі в бойових діях та оформлення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 від 07.02.2024 року розглянута Військовою частиною НОМЕР_1 неналежним чином, та без урахування всіх обставин, що мали значення для її розгляду, а тому наявні підстави для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2024 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.02.2024 року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2024 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.02.2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2024 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук