Справа № 500/5274/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/5274/24

20 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якій він просить ухвалити рішенння яким:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щoдo не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 16.07.2024 про звільнення з військової служби на підставі абзацу 8 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з утриманням військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути по суті та прийняти обґрунтоване рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 від 16.07.2024 щодо звільнення з військової служби згідно з абзацом 8 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок i військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з утриманням військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи.

Ухвалою суду від 03.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженння у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння учасників справи.

18.09.2024 через систему "Електонний суд" від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог у якій він просить суд ухвалити рішенння яким:

- визнати протиправною відмову командира Військової частини НОМЕР_1 в задоволенні рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 16 липня 2024 року та видачі наказу про звільнення його з військової служби згідно з абзацом 8 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з утриманням військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас за сімейними обставинами згідно з абзацом 8 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок i військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з утриманням військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи.

В обгрунтуванння вказаної заяви представником позивача вказано, що відповідь військової частини НОМЕР_1 №16500 21 серпня 2024 року, за підписом командира в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , яка не містить назви документу, є нічим іншим, як рішенням про відмову в задоволенні рапорту позивача та звільнення з військової сллужби. Однак, до поданння відзиву відповідачем вказаному документу позивачем надавалась оцінка як інформаційному листу-відповіді.

На думку представника позивача, відповідач у відзиві на позовну заяву визнав факт прийнятття рішенння про відмову у звільненнні позивача з військової служби, а тому вважає за доцільне змінити позовні вимоги.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття заяви представника позивача про уточненння позовних вимог, суд враховує таке.

У постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 Верховний Суд вказав, що вже неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені КАС України.

Аналогічні висновки наведені і у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі № 320/15179/21.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У контексті зазначеної норми, предметом позову слід вважати ту його частину, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення, тобто спосіб судового захисту (ч. 1-3 ст. 5 КАС України). Вона опосередковується спірними правовідносинами - правом і обов`язком позивача і відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Враховуючи зазначене, суд оцінює заяву представника позивача про уточненння позовних вимог як заяву про зміну предмету позову.

Згідно з частиною восьмою статті 47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Оскільки судом встановлено, що представником позивача до заяви про зміну предмету позову не додано доказів надісланння її відповідачу, суд вважає що така підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 12, 47, 248, 256, 262, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про уточненння позовних вимог повернути заявнику.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Юзьків М.І.