Справа № 320/7638/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7638/21 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.,

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду 04 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі від 19.04.2021 №4333-4938/К-02/8-1000/21 у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2021 перерахунок та виплатити пенсію без обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі від 19.04.2021 №4333-4938/К-02/8-1000/21 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2021 перерахунок та виплатити пенсію без обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 у справі №320/7638/21 набрало законної сили 30.11.2021.

14.12.2023 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою, у якій просить суд роз`яснити вказане судове рішення, а саме: чи підлягає виплаті сума нарахованої пенсії з надбавками, з індексацією без обмеження її максимальним розміром та чи зобов`язаний відповідач здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром при підвищенні розміру прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб, при здійсненні індексації пенсії.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що дане судове рішення відповідач трактує на власний розсуд та вважає, що після проведеної індексації пенсії з 01.03.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 та підвищення прожиткового розміру мінімуму встановленого для непрацездатних осіб, підлягає застосуванню максимальний розмір пенсії, оскільки рішенням суду не покладено зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження максимального розміру в подальшому після проведення перерахунків пенсії з інших дат, зокрема, в зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, індексації, тощо.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задоволено.

Роз`яснено, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 у справі № 320/7638/21 підлягає виплаті сума нарахованої пенсії з надбавками без обмеження її максимальним розміром.

Роз`яснено, що при підвищенні розміру прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб, індексації пенсії підлягає виплаті сума нарахованої пенсії з надбавками без обмеження її максимальним розміром.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовити.

Зокрема, апелянт вказує, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 у справі №320/7638/21 Управління виконало перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2021 з урахуванням вже проведених виплат без обмеження максимальним розміром пенсії.

Також апелянт вказує, що відповідно до статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796 (далі Закон №796) максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тому, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не вбачає в своїх діях порушення діючого пенсійного законодавства.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2024 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду 04 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до суду не подав.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 311, 312 КАСУ справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про роз`яснення судового рішення, виходив з того, що рішенням від 20.08.2021 у справі № 320/7638/21 визнано право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром, тому безпідставними є аргументи відповідача про необхідність здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, у тому числі при підвищенні розміру прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб, індексації пенсії.

Колегія суддів, розглянувши справу, зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 13 березня 2019 року у справі №800/203/17 зазначила наступне: «…Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення».

З огляду на зазначене, ч. 1 ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Так, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В ухвалі Верховного Суду України від 13 липня 2016 року (справа №21-452іп16) зазначено, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За роз`ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Матеріали справи свідчать, що, задовольняючи заяву позивача про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що судом вже була надана правова оцінка розміру та порядку перерахунку позивачу пенсії та прийнято рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2021 перерахунок та виплатити пенсію без обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат.

Також, судом першої інстанції зазначено, що під час прийняття рішення від 20 серпня 2021 року у справі №320/7638/21, до позивача не застосовується обмеження пенсії максимальним розміром.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року у справі №320/7638/21 підлягає виплаті сума нарахованої пенсії з надбавками без обмеження її максимальним розміром

У апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначає, що правові підстави для зняття обмеження розміру пенсії відсутні відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796.

Колегія суддів вважає вказані доводи апелянта безпідставними, оскільки, питання щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача досліджувалося судом першої інстанції під час прийняття рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року у цій справі, яке набрало законної сили та яким зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію позивачу без обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже проведених виплат.

Підставою для звернення до суду із заявою стало те, що під час виконання судового рішення виникли розбіжності в розумінні того, чи зобов`язаний відповідач здійснювати виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром при підвищенні розміру прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб, індексації пенсії.

Разом з цим, судом першої інстанції під час прийняття рішення від 20.08.2021 у справі № 320/7638/21 встановлено, що до позивача не застосовується обмеження пенсії максимальним розміром.

Доводи апеляційної скарги свідчать про те, що фактично пенсійний орган не погоджується з визначеним в судовому рішенні від 23 лютого 2021 року порядком перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно роз`яснив рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року у цій справі.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду 04 січня 2024 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко

Н.В. Безименна