Справа № 522/10706/24
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/171/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Сировій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №ПН МОД 011238, винесену 31.05.2024 року першим заступником начальника ГУ ДМСУ в Одеській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Кіліяном Олексієм Вікторовичем складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 30.05.2024 року №ПР МОД 011138 згідно із ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: перевищення встановленого строку перебування в Україні як на 30 днів.

31.05.2024 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №ПН МОД 011238, якою притягнуто до адміністративної відповідальності згідно із ч. 2 ст. 203 КУпАП, за перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився.

Позивач вважає, що постанова ГУ ДМСУ в Одеській області від 31.05.2024 року №ПН МОД 011238, якою притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 203 КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена на підставі, як на його думку, незаконного протоколу. Складання протоколу за ч. 2 ст. 203 КУпАП за перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів та накладення адміністративного стягнення, на думку позивача, є незаконним, оскільки не пройшло 30-денний строк, що є обов`язковою умовою ч. 2 ст. 203 КУпАП. Причиною неможливості вчасного виїзду є його лікування на території України. Крім того не було дотримано вимог щодо перекладача. В зв`язку з чим, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № ПН МОД 011238, винесену 31.05.2024 року першим заступником начальника ГУ ДМС в Одеській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також стягнути з бюджетних асигнувань ГУ ДМСУ в Одеській області на його користь судовий збір .

Ухвалою суду від 05 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

05 серпня 2024 року від Головного управління ДМС України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову та вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що після прибуття в Україну, позивач станом на 30.05.2024 року на території України перебуває незаконно, так як ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Зазначено, що дозволений строк перебування на території України у громадянина Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився. Позивач перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні, проживає на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів.

30 травня 2024 року за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: перевищення встановленого строку більш як на 30 днів, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 КУпАП стосовно громадянина Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №011138 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2024 року серії ПН МОД №011238 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн, який добровільно сплачено правопорушником.

Стосовно ненадання позивачу правової допомоги у зв`язку з «затриманням» відповідач зазначає, що він прибув та знаходився в ГУ ДМС в Одеській області добровільно, протокол про його затримання не складався, а отже була відсутня необхідність повідомляти Центр надання безоплатної правової допомоги. Щодо тверджень позивача стосовно перекладача, то чинним законодавством не передбачено обов`язок перекладу вищезазначених документів на мову, якою володіє позивач. До того ж, з особою, яка не розуміє державної мови, працівник державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями може спілкуватися мовою, прийнятною для сторін, а зміст усіх матеріалів були роз`яснені позивачу.

Крім того, громадянин Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відповідною заявою, щодо продовження строку перебування на території України до ГУ ДМС в Одеській області не звертався, що, на думку представника відповідача, спростовує ствердження позивача про таку необхідність у зв`язку з лікуванням на території України.

Тому, враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

У судові засідання учасники процесу не з`явилися. Сторонам направлялися судові повістки та розміщено оголошення на сайті суду. Судова повістка, направлена позивачу, повернулася до суду з поміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», судова повістка про виклик до суду ОСОБА_1 на його номер телефону доставлена вчасно. 13 серпня 2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, в якій свої позовні вимоги він підтримав в повному обсязі. 04 вересня 2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 2 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Згідно діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Положеннями ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений в ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасово проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

У відповідності до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій ст. 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить: в усіх інших випадках, визначених ст. 4 цього Закону, - один рік.

Судом установлено, що 30.05.2024 року працівниками ГУ ДМС в Одеській області спільно із працівниками УСБУ в Одеській області та СПД №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Німеччини Ібрахімі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки обставин законності перебування на території України наявних документів, відібраних пояснень, а також за інформацією з Інтегрованої міжвідомчої інформаційної телекомунікаційної системи щодо контролю осіб транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан), встановлено, що громадянин Німеччини Ібрахімі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній раз прибув до України 18.02.2022, легально, через КПП «Маяки-Удобне», за паспортним документом громадянина Німеччини для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , терміном дії з 29.10.2021 по 28.10.2032 роки.

Громадянин Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що громадянин Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства шляхом перевищення встановленого строку перебування в Україні більше як на 30 днів.

Так, за порушення ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні законодавства про правовий статус іноземців, тобто перевищення встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, 30.05.2024 року стосовно громадянина Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії та номеру ПР МОД №011138 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.05.2024 серії та номеру ПН МОД №011238 він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 гривень.

Водночас, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП позивачем громадянином Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 31.05.2024 року добровільно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 гривень, сплачено, що підтверджується банківською інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» №1435 від 31.05.2024 року.

Разом з тим, громадянин Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відповідною заявою, щодо продовження строку перебування на території України до ГУ ДМС в Одеській області не звертався.

Таким чином, позивач громадянин Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вчинив жодних спроб для легалізації власного становища.

Отже, ОСОБА_1 знаходився на території України нелегально, що є порушенням з боку позивача законодавства про правовий статус іноземців.

При цьому, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на неможливість реалізації права на професійну правничу допомогу, оскільки під час надання пояснень, складання протоколу про адміністративне правопорушення від 30.05.2024 серії та номеру ПР МОД №011138, він прибув та знаходився в ГУ ДМС в Одеській області добровільно, протокол про його затримання не складався, а отже була відсутня необхідність повідомляти Центр надання безоплатної правової допомоги.

Водночас, з огляду на те, що позивачем в день складення постанови про накладення адміністративного стягнення було сплачено штраф в повному обсязі, про що в матеріалах справи міститься відповідна квитанція, суд вважає, що такими діями позивач дійсно підтвердила факт визнання нею вини в скоєному правопорушенні.

Суд погоджується з позицією відповідача, що позивачем громадянином Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надано жодних обґрунтованих доказів на підтвердження обставин викладених в позові та власної правової позиції.

Між тим, посилання позивача не спростовують факт незаконного перебування позивача на території України.

Крім того, суд враховує, що позивач з метою легалізації свого перебування, з відповідною заявою до територіальних органів ДМС не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив.

Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача під час прийняття оскаржуваного рішення є правомірними, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України і законами України, в тому числі й положеннями Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а тому правові підстави щодо скасування рішення про примусове повернення відсутні, як і підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

За таких обставин, враховуючи викладені вище норми чинного законодавства України та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про недостатню обґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72,74,77,90,268-271,288 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №ПН МОД 011238, винесену 31 травня 2024 року першим заступником начальника ГУ ДМСУ в Одеській області Безкищенком Іваном Васильовичем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю. Б. Свячена

04.09.24