Справа № 161/14190/24
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/201/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Соколової К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 липня 2024р. працівниками поліції винесено стосовно нього постанову серії ЕГА 1490309 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.178 КУпАП України.

Вказує, що не зрозуміло яким чином працівниками поліції було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, і на підставі чого кваліфікація саме за ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Вважає, що винуватість позивача не доведена матеріалами справи, а тому просив суд постанову серії ЕГА №1490309 від 13.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 178 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити, та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області на користьпозивача судовийзбір.

Ухвалою суду від 30.07.2024 провадження у справі було відкрито і призначено судове засідання.

14.08.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, обгрунтований тим, що доводи позивача є хибними, позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Просили залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме оскаржувану постанову ЕГА №1490309 від 13.07.2024 без змін, а позовну заяву без задоволення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1490309 від 13.07.2024 винесеною інспектором управління патрульної поліції у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Рубаном Є.І., встановлено, що ОСОБА_1 13.07.2024 о 02.27 год у м. Луцьку по вул Глушець, 39А на території АЗС «БРСМ» перебував у п`яному вигляді у громадському місці, що проявлялося у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, йшов та хитався, чим ображав людську гідність та громадську мораль, своїми діям скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 178 КУпАП (а.с.10)

Відповідно до ч. 2 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст.ст. 73-74КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами на спростування доводів позивача про інкриміноване правопорушення, а саме порушення позивачем ч. 2 ст. 178 КУпАП України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №1490309 від 13.07.2024.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що факт інкримінованого правопорушення вчиненого позивачем підтверджується постановою серії ЕГА №1490309 від 13.07.2024 та відеозаписом export-e12ph з нагрудного відео реєстратора поліцейського від 13.07.2024.

Однак, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Як вбачається із постанови, відповідачем не наведено доказів того, що позивач непристойно висловлювався, використовував жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян, через сп`яніння повністю чи значною мірою втратив орієнтування (безцільно стояв чи безцільно пересувався з місця на місце, у мене порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода), був повністю безпорадний (у непритомному стані).

Твердження працівника поліції викладеного в оскаржуваній постанові, а саме те, що позивач знаходився у п`яному вигляді в громадському місці, нічим не підтверджені, в ній відсутні будь-які поясненні свідків та очевидців даного правопорушення, враховуючи твердження поліцейського про те, що позивач перебував в п`яному вигляді у громадському місці, а тому інші особи, які перебували у громадському місці могли б спростувати або підтвердити твердження поліцейського.

Проте поліцейськими не було відібрані пояснення у осіб, які перебували на вулиці та не було взагалі вчинено будь яких дій по збиранню доказів на підтвердження вчиненні позивачем правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З наданого стороною відповідача відеозапису вбачається, що на ньому не зафіксовано, що позивач перебуває в п`яному вигляді, хитався, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 178 КпАП України.

Крім того, на відеозаписі не зафіксовано, що позивачубуло оголошено ознаки сп`яніння, як це вимагає законодавство.

Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, уповноваженою посадовою особою відповідача, зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП є недоведеним.

Позивач також просить суд закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90, 286 КАС України, ст. 178, 251-252, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕГА №1490309 від 13.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 178 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області, , адреса: 43006, м. Луцьк. вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено 18.09.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк