Справа № 520/16839/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 вересня 2024 року № 520/16839/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та скасування вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невчинення дій по зняттю арешту з квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , накладеного Балаклійською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова, АА 514362, 30.05.2005, видана ВДВС Балаклійського районного управління юстиції;

- зобов`язати Балаклійський відділ державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту з квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , накладеного Балаклійською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова, АА 514362, 30.05.2005 р., видана ВДВС Балаклійського районного управління юстиції та виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо арешту квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер запису обтяження 2061969 від 08.06.2005 р.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невчинення дій по зняттю арешту з квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , накладеного Балаклійською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова, АА 514362, 30.05.2005, видана ВДВС Балаклійського районного управління юстиції. Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась до суду із позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також представником відповідача вказано, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що зареєстровані, відкриті виконавчі провадження, за якими є боржником ОСОБА_2 , на виконанні у Відділі не перебувають. Відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилась постанова про арешт майна боржника АА№514362 від 30.05.2005 року відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, в зв`язку з чим не має можливості перевірити підстави, на яких воно було завершене та надати будь-яку інформацію стосовно цього виконавчого провадження. Із посиланням на положення ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» представником відповідача вказано, що остання містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, однак встановити наявність або відсутність підстав для зняття арешту у виконавчому провадженні, за яким він накладався на даний час неможливо. Як вбачається з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА 514362 від 30.05.2005 року арешт був накладений державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за заявою стягувача. Таким чином, встановити протиправність дій або бездіяльності Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на даний час не має можливості. Окремо вказано, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Балаклійський відділ державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

Позивачем у позовній заяві вказано, що вона є сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 (Балаклійського станом на 2005 р.) району Харківської області.

Позивачем вказано, що вона звернулася до приватного нотаріуса Соколової С.В. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.07.2023 р., однак приватний нотаріус повідомила, що під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт належного померлому майна, тому відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на майно накладено арешт, вчинення нотаріальних дій затримується до зняття арешту.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 367778399 від 28.02.2024 року), виявлено арешт нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме реєстраційний номер обтяження 2061969, яке зареєстровано 08.06.2005 року реєстратором Балаклійська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, АА 514362, 30.05.2005, видана ВДВС Балаклійського районного управління юстиції, об`єкт обтяження квартира за адресою АДРЕСА_3 - власник: ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи ухвалами суду від 11.07.2024 року та 22.08.2024 року було витребувано від Приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Соколової Світлани Олексіївни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

На виконання вимог ухвал суду приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Соколової Світлани Олексіївни було подано до суду копію спадкової справи №79/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

З приводу вказаного питання, як зазначає позивач, вона звернулася до Балаклійського відділу державної виконавчої служби у Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Листом Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.03.2024 року за вих. № 15537 позивача було повідомлено про те, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, за якими є боржником ОСОБА_2 , на виконанні станом на 18.03.2024 р. у відділі не перебувають. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження за постановою ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області АА№514362 від 30.05.2005 року. Із посиланням на положення ст. 35 та ч.1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилась постанова про арешт майна боржника АА№514362 від 30.05.2005 року відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, в зв`язку з чим не має можливості перевірити підстави, на яких воно було завершене та надати будь-яку інформацію стосовно цього виконавчого провадження. Також із посиланням на положення пунктів 1 та 2 розділу XI наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» від 07.06.2017 року №1829/5, вказано на обставини визначення строків зберігання та подальшого знищення виконавчих проваджень. Проте із посиланням на положення ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що у відношенні спадкодавця взагалі відсутнє виконавче провадження, але при цьому державним виконавцем не знято арешт з нерухомого майна, а підставою обтяження (арешту) реєстраційний номер обтяження 2061969 була постанова АА № 514362 від 30.05.2005 року, видана Відділом державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції. Своєю чергою позивачем вказано, що аналіз норм діючого законодавства дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Як зазначає позивач, станом на час подачі позову до суду арешт, накладений на майно її померлого брата, який є спадкодавцем не знятий, продовжує існувати й заборона на його майно, що є перешкодою для позивача у вчиненні дій щодо реалізації свого права отримати спадщину, оформити право власності на нерухоме майно, через накладення на нього обтяження. Безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду, оскільки виконавче провадження, відносно ОСОБА_2 , було завершено. Отже, з урахуванням того, що боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а арешт з майна не знято, то наявні підстави для зняття такого за рішенням суду.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

При цьому, приписами ст.13 Закону України Про виконавче провадження визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Приписами ст. 48 Закону України Про виконавче провадження визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до положень ст. 56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Приписами ст. 59 Закону України Про виконавче провадження визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що на належне її померлому брату майно накладено обтяження за постановою ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області АА№514362 від 30.05.2005 року, що є перешкодою для неї як для спадкоємця в оформленні спадщини.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: внесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів та поданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено, що у відповідь на звернення позивача відповідачем було повідомлено, що за результатами перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, за якими є боржником ОСОБА_2 , на виконанні станом на 18.03.2024 року у відділі не перебувають. Своєю чергою зазначено, що відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилась постанова про арешт майна боржника АА№514362 від 30.05.2005 року відсутні в автоматизованій системі виконавчих провадження, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості перевірити підстави, на яких воно було завершене та надати будь-яку інформацію стосовно цього виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи, що під час розгляду справи встановлено обставини відсутності виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у відповідача стосовно померлого ОСОБА_2 , який є братом позивача, а також з огляду на обставини порушення прав позивача в частині відсутності можливості отримати свідоцтво про спадщину, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , накладеного Балаклійською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова, АА 514362, 30.05.2005 р., видана ВДВС Балаклійського районного управління юстиції.

Беручи до уваги фактичні обставини цієї справи, на переконання суду для належного та ефективного захисту порушених прав позивача у спірному випадку наявні підстави для зобов`язання відповідача виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо арешту квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер запису обтяження 2061969 від 08.06.2005 р.

Стосовно посилань представника відповідача на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.11.2019 року у справі №905/386/18, суд зазначає, що така не може вважатися судом релевантною до спірних правовідносин, оскільки звернення позивача до суду в рамках спірних правовідносин відбулось у зв`язку з оформленням спадщини, а не щодо визнання права власності на об`єкт нерухомості, який перебуває у володінні іншої особи.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Якова Чернігівця, 1, м. Балаклія, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64203) про визнання протиправною бездіяльності та скасування вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Балаклійський відділ державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , накладений Балаклійською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: постанова, АА 514362, 30.05.2005 р., видана ВДВС Балаклійського районного управління юстиції, та виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо арешту квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер запису обтяження 2061969 від 08.06.2005 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Якова Чернігівця, 1, м. Балаклія, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64203, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.