Справа № 620/10235/23
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/10235/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із позовом до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Ріпкинської селищної ради, відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під приміщенням Радульського клубу, захисної споруди № 94355, не здійснення заходів щодо реєстрації права власності на Радульський клуб, вартістю 25866800,23 грн. та захисну споруду № 95355, що знаходяться за адресою: вул. Красна площа, 31, смт Радуль Чернігівського (колишнього Ріпкинського) району Чернігівської області;

- зобов`язати Ріпкинську селищну раду, відділ культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під приміщенням Радульського клубу та захисної споруди № 94355, оформити право власності на Радульський клуб, вартістю 25866800,23 грн. та захисну споруду № 95355, що знаходяться за адресою: вул. Красна площа, 31, смт Радуль Чернігівського (колишнього Ріпкинського) району Чернігівської області.

В обґрунтування своїх вимог заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури зазначено, що Ріпкинською селищною радою як власником, засновником та органом управління зазначеного закладу культури та Відділом культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради протягом тривалого часу не вжито жодних заходів щодо ініціювання оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлею Радульського клубу і захисної споруди Радульського клубу, а також оформити право власності на захисну споруду цивільного захисту № 95355 під цим об`єктом нерухомості. Наведене створює передумови для зловживань при розпорядженні відповідними об`єктами і ризики для нормального функціонування закладу культури і захисної споруди (протирадіаційного укриття), розвитку культурного дозвілля жителів села, захисту населення від впливу небезпечних факторів, а також може привести до негативних наслідків, таких як руйнування будівлі та/або незаконне відчуження нерухомого майна. Вказану бездіяльність заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури вважає протиправною, тому звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідач подав відзив в якому вказав, що 03.07.2023 було зареєстроване право комунальної власності на нерухоме майно, а саме громадський будинок (селищний клуб) загальною площею 622,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказав, що 10.10.2023 було зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,47 га з кадастровим номером :05:001:0114 за адресою: смт. Радуль, вул. Красна площа, 31. Тому просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Чернігівською окружною прокуратурою подано відповідь на відзив, в якій стверджує, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав право власності на захисну споруду № 95355 на даний час не оформлено. Вказує, що оскільки захисну споруду № 955355 по вул. Красна площа, 31, в смт. Радуль, передано до комунальної власності Ріпкинської селищної ради, тривале незабезпечення виконання вимог законодавства щодо оформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомості, свідчить про протиправну бездіяльність з боку відповідача.

У поданих додаткових поясненнях відповідач вказав, що у підвальному приміщенні громадського будинку (селищному клубі), що знаходиться за адресою: смт. Радуль, вул. Красна площа, 31, наявне укриття (захисна споруда, сховище), що займає площу 266,6 кв.м та є невід`ємною частиною цього громадського будинку (селищного клубу), тобто є одним цілим нерухомим майном.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На території Ріпкинської селищної ради за адресою: вул. Красна Площа, 31, с-ще Радуль Чернігівського (колишнього Ріпкинського) району Чернігівської області знаходиться Радульський клуб та захисна споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття.

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості вартість клубу становить 25886800,23 грн.

Радульський клуб перебуває у комунальній власності Ріпкинської селищної ради (територіальної громади) з 2020 року, на даний час є діючим, не має статусу юридичної особи та у підвальному приміщенні клубу розташована захисна споруда (протирадіаційне укриття).

Протирадіаційне укриття являє собою вбудоване підвальне приміщення Радульського клубу, придатне для експлуатації площею 266,6 кв.м., вміщає 150 чоловік, з двома входами, енергозабезпеченням та повітропостачанням (а.с. 169-173).

До приєднання до Ріпкинської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) вказаний заклад перебував у підпорядкуванні Радульської селищної ради.

Рішенням першої сесії восьмого скликання Ріпкинської селищної ради від 01.12.2020 «Про початок реорганізації Радульської селищної ради шляхом приєднання до Ріпкинської селищної ради» розпочато процедуру з реорганізації Радульської селищної ради та юридичну особу Радульську селищну раду реорганізовано шляхом приєднання до юридичної особи - Ріпкинської селищної ради, яка є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Радульської селищної ради (а.с. 163-164).

Відповідно до рішення Ріпкинської селищної ради від 11.02.2021 «Про затвердження переліку закладів культури відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради» Радульський клуб затверджено до переліку закладів культури відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради (а.с. 165-167).

Рішенням Ріпкинської селищної ради від 17.02.2023 «Про внесення змін до рішення Ріпкинської селищної ради від 11.02.2021 «Про затвердження переліку закладів відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради» внесено зміни щодо адреси Радульського клубу, зокрема вул. Красна площа, 31, смт. Радуль (а.с. 168).

05.06.2023 на замовлення відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради ПП Експертна фірма «Експерт-Плюс» було виготовлено технічний паспорт на громадський будинок - селищний клуб в АДРЕСА_1 (а.с. 211-217).

Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав від 05.07.2023 Ріпкинською селищною радою було зареєстроване право комунальної власності на нерухоме майно, а саме Громадський будинок (селищний клуб), загальною площею 622,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 198).

Також 10.10.2023 було зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,47 га, з кадастровим номером :05:001:0114, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав від 13.10.2023 (а.с. 199).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, власні (самоврядні) повноваження, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

У відповідності до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

В силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Ріпкинської територіальної громади на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді є Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області.

Як вбачається з матеріалів справи, право комунальної власності на Радульський клуб, земельну ділянку під приміщенням Радульського клубу та захисної споруди № 94355 за адресою: вул. Красна площа, 31, смт Радуль Чернігівського району Чернігівської області перейшло до Ріпкинської селищної ради внаслідок реорганізації Радульської селищної ради.

Пунктами 1, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про культуру» від 14.12.2010 № 2778-VI (далі Закон № 2778-VI) передбачено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:

- базова мережа закладів культури - комплекс закладів культури, інших підприємств, установ, організацій, закладів освіти сфери культури державної та комунальної форм власності, діяльність яких спрямована на створення умов для забезпечення: розвитку творчості людини, професійної художньо-творчої самореалізації особистості та отримання кваліфікацій у різних видах мистецтва; підготовки кадрів у сфері культури; збирання, збереження, використання і поширення інформації про матеріальні та духовні культурні цінності, наукові розробки; цілісності культурного простору України, доступності національного культурного надбання; дотримання прав громадян у сфері культури;

- об`єкти культурного призначення - цілісні майнові комплекси клубних закладів (клубів, будинків культури, палаців культури тощо), парків культури та відпочинку, бібліотек, музеїв, архівів історико-культурних заповідників, театрально-видовищних закладів (театрів, філармоній, концертних організацій, музичних колективів, ансамблів тощо), кінотеатрів, інших закладів культури; пам`ятки культурної спадщини, предмети колекцій, зібрання, фонди, будівлі, споруди культурного призначення та інші культурні цінності.

За змістом частини першої статті 3 Закону № 2778-VI основними засадами державної політики у сфері культури, зокрема, є: гарантування прав громадян у сфері культури; забезпечення доступності для кожного якісних культурних послуг; створення умов для творчого розвитку особистості, підвищення культурного рівня, естетичного виховання громадян, доступності мистецької освіти, задоволення культурних потреб Українського народу, розвитку закладів культури незалежно від форми власності, залучення у сферу культури інвестицій, коштів від надання платних послуг, благодійної діяльності, з інших не заборонених законодавством джерел; забезпечення діяльності базової мережі закладів культури.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2778-VI в Україні гарантується можливість утворення різних за формою власності та видами діяльності у сфері культури закладів культури - театрів, концертних організацій, філармоній, культурних центрів, продюсерських агентств, професійних мистецьких колективів, кіностудій, кіно-, відеопрокатних закладів, видавництв, музеїв, архівів, заповідників, художніх галерей (виставок), бібліотек, клубних закладів, закладів освіти сфери культури, студій, кінотеатрів, цирків, парків культури та відпочинку, архітектурних, дизайнерських, рекламних, реставраційних центрів і майстерень тощо.

Абзацом четвертим частини першої статті 16 Закону № 2778-VI визначено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування забезпечують: функціонування і розвиток мережі музеїв, архівів, бібліотек, мистецьких шкіл, студій, клубів, кінотеатрів, кіно-, відеопрокатних підприємств, об`єднань, заповідників, реставраційних закладів державної та комунальної власності.

Згідно частини другої статті 23 Закону № 2778-VI до базової мережі закладів у сфері культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури (бібліотеки, музеї, галереї, заповідники, виставкові зали, театри, філармонії, концертні організації, мистецькі колективи, кінотеатри, кіновідеопрокатні підприємства, об`єднання, палаци і будинки культури, інші клубні заклади, студії, центри народної творчості, центри народної культури, центри культурних послуг, парки культури та відпочинку тощо), заклади освіти сфери культури (мистецькі школи, мистецькі ліцеї, фахові мистецькі коледжі, заклади вищої мистецької освіти).

У пункті 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Суб`єктами забезпечення цивільного захисту є центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання, громадські організації (частина друга статті 6 Кодексу цивільного захисту України).

В силу вимог частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Пунктом 9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі - Порядок), зокрема, визначено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: виконання вимог законодавства щодо визначення потреби, створення, використання, утримання, реконструкції та ведення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту територіальної громади, здійснення контролю за станом утримання таких споруд та готовності їх до використання за призначенням та підтримкою в належному технічному стані (частина перша статті 36-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Положеннями статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, зокрема, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Так, формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

У відповідності до частин першої, другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Пунктами 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Враховуючи, що Ріпкинська селищна рада, згідно вказаних норм, є органом, уповноваженим здійснювати управління комунальним майном, то саме на неї покладено обов`язок по вжиттю заходів, спрямованих на оформлення та державну реєстрацію права власності на будівлю Радульського клубу, земельну ділянку під приміщенням Радульського клубу та захисної споруди № 94355 за адресою: вул. Красна площа, 31, смт Радуль Чернігівського району Чернігівської області.

За встановленими обставинами, 05.07.2023 Ріпкинською селищною радою було зареєстроване право комунальної власності на нерухоме майно, а саме Громадський будинок (селищний клуб), загальною площею 622,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 198).

Також 10.10.2023 було зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,47 га, з кадастровим номером :05:001:0114, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав від 13.10.2023 (а.с. 199).

Разом з тим, згідно витягу з Державного реєстру речових прав право власності на захисну споруду № 95355 на даний час відповідачем не оформлено.

Суд не приймає до уваги посилання Ріпкинської селищної ради на те, що захисна споруда № 95355 знаходиться у підвальному приміщенні та є невід`ємною частиною громадського будинку (селищного клубу), право комунальної власності на який зареєстровано за відповідачем, оскільки згідно технічного паспорта на громадський будинок (селищний клуб) від 05.06.2023 підвальне приміщення (протирадіаційне укриття, захисна споруда № 94355) площею 266,6 кв.м., не включене до складу приміщень громадського будинку (селищного клубу).

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що Ріпкинська селищна рада зобов`язана вжити заходів для оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на захисну споруду № 95355, що знаходиться за адресою: вул. Красна площа, 31, смт Радуль Чернігівського району Чернігівської області.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури підлягає задоволенню частково.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, ) до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (вул. Святомиколаївська, буд. 85, смт Ріпки, Чернігівська область, 15000, ), відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (вул. Любецька, 3, смт Ріпки, Чернігівський район, Чернігівська область, 16501, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ріпкинської селищної ради, відділу культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради щодо не здійснення заходів щодо реєстрації права власності захисну споруду № 95355, що знаходиться за адресою: вул. Красна площа, 31, смт Радуль Чернігівського району Чернігівської області.

Зобов`язати Ріпкинську селищну раду, відділ культури, молоді і спорту Ріпкинської селищної ради оформити право власності на захисну споруду № 95355, що знаходиться за адресою: вул. Красна площа, 31, смт Радуль Чернігівського району Чернігівської області.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.09.2024.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ