Справа № 200/4662/24
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Справа№200/4662/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (адреса: 87528, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Сєрова, буд. 1А, ) до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" (адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Торська, буд. 67, ) про стягнення адміністративно-господарської санкції,-

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2024 року через систему "Електронний суд" до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, в якій позивач просить суд:

- стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 75130,94 грн. та пеню у розмірі 510,85 грн. на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000, ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідач у 2023 році не виконав норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в кількості 1 робочого місця і, як наслідок, має сплатити суму адміністративно-господарських санкцій в розмірі 1 середньої річної заробітної плати - 75130,94 грн. та пені у розмірі 510,85 грн.

В зв`язку з цим, відділенням Фонду в автоматизованому режимі на підставі даних, наданих Пенсійним Фондом України, нараховано ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" адміністративно-господарські санкції у розмірі 75641,79 гривень та 07.03.2024 направлено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, обчислених відповідно до статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Розрахунок надіслано у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Адміністративно-господарські санкції у сумі 75641,79 гривень відповідач добровільно не сплатив, що й змусило відділення Фонду звернутися до суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2024 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

23.07.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Обгрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що в 2023 році на підприємстві працювала людина з інвалідністю ОСОБА_1 , який звільнився за угодою сторін 28.04.2023. Крім того, частина працівників була переведена на неповний робочий день/тиждень, а з іншою частиною працівників трудові договори були призупинені.

Також відповідач зазначив, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» від 02.08.2022 № 679-р підприємство фактично не працює та знаходиться в зоні можливих бойових дій.

30.07.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач наголошує на порушенні відповідачем вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та наполягає на задоволенні позовних вимог.

01.08.2024 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач зазначає, що не працевлаштував осіб з інвалідністю через неможливість створити безпечні умови праці з причин, що не залежать від нього, а саме з причин місцезнаходження в місті Слов`янськ, яке з першого дня повномасштабного вторгнення входить до переліку міст, де можливо проведення бойових дій, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 року та де проходить обов`язкова евакуація населення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.09.2024 витребувано у Донецького обласного центру зайнятості відповідь на лист Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 26.04.2024 № 06-06/639, а провадження у справі зупинено до отримання витребуваних доказів.

18.09.2024 на адресу суду від Донецького обласного центру зайнятості надійшли витребувані докази.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 поновлено провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" використовує найману працю та зобов`язане виконувати соціальні програми по охороні прав малозахищених верств населення, в тому числі осіб з інвалідністю, зокрема, шляхом створення чи виділення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю згідно з чинним законодавством України.

ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" перебуває на обліку в Донецькому обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

Згідно даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача за 2023 рік складає осіб 16. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб 0. Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, одиниць 1. Фонд оплати праці штатних працівників становить 1 202 095 грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника 75130,94 грн.

Листом від 25.04.2024 № 06-06/481 позивач звернувся до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці з проханням здійснити перевірку ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році.

Листом від 26.04.2024 № 06-06/639 позивач звернувся до Донецького обласного центру зайнятості з проханням надати інформацію, а саме: звіти за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», які надавалися ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" у 2023 році для працевлаштування осіб з інвалідністю; чи направлялися для працевлаштування до роботодавця ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" особи з інвалідністю (якщо направлялися, то скільки осіб було працевлаштовано та скільком було відмовлено у працевлаштуванні із зазначенням причин відмови); кількість вакансій у роботодавця ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА", призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у звітному періоді (як подані у звітному періоді, так і подані раніше та не закриті до настання звітного періоду); будь яка інша інформація щодо вакансій у роботодавця ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА", призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, наявна у Донецькому обласному центрі зайнятості та причин їх не закриття (у разі наявності).

Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці листом від 07.05.2024 № СХ/3/5596-24 повідомило позивача, що з огляду на те, що питання законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю не входять до переліку, визначеного статтею 16 Закону України № 2136, не відносяться відповідно до критеріїв оцінки до високого ступеня ризику, а також на відсутність відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, на період дії воєнного стану у Держпраці та її територіальних органів відсутні повноваження на здійснення заходів державного нагляду (контролю) з зазначеного питання.

Листом від 28.05.2024 № 04.01/566/01-39-24 Донецький обласний центр зайнятості повідомив позивача, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості роботодавцем ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" звіти форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для осіб з інвалідністю у 2023 році не надавались.

Позивачем було сформовано Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в розмірі 75641,79 грн., який 07.03.2024 було розміщено в електронному кабінеті роботодавця, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Позивач вважає, що ПАТ "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" не виконало нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в кількості одного робочого місця і, як наслідок, не сплатило суму адміністративно-господарських санкцій в розмірі 75130,94 грн.

Водночас, за порушення термінів сплати вищезазначених санкцій відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 510,85 грн.

Несплачені адміністративно-господарська санкція та нарахована у зв`язку з цим пеня слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли суд зважає на таке.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії для них щодо рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-XII (далі Закон № 875-XII).

Згідно ст.17 Закону № 875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Згідно ст. 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію: про працевлаштованих осіб з інвалідністю; про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилає інформацію про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування.

Порядок визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, форма та порядок надсилання інформації про таких осіб визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Згідно ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

З аналізу норм Закону № 875-XII вбачається, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця, натомість вимагає від нього вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, визначених у статті 18 Закону № 875-XII.

При цьому, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій суд виходить із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій, та враховує, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками.

Згідно з ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визначаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у ч. 1 ст. 239 Господарського кодексу України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями, про що також вказано у ст. 20 Закону № 875-ХІІ.

Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI (далі Закон № 5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання не пізніше ніж за два місяці до вивільнення (не пізніше ніж за 30 календарних днів до вивільнення у разі звільнення державних службовців відповідно до пунктів 1 та 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу"). Інформація щодо вивільнення працівників відповідно до пункту 6 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України подається не пізніш як за 10 календарних днів до вивільнення.

На виконання п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону № 5067-VI наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 № 827-22 "Про затвердження форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання (набрав чинності 07.07.2022) визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 "Про затвердження форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання".

Даним наказом від 12.04.2022 № 827-22 затверджено Форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Порядком подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" передбачено, що форма № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії); форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником; роботодавець визначає вид форми № 3-ПН - первинна або уточнювальна; первинна форма № 3-ПН подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії); уточнювальна форма № 3-ПН подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії (й), зокрема умов праці, розміру заробітної плати, вимог до кандидата (ів) тощо (пункти 1.4, 1.5, 1.6 розділу І Порядку).

При цьому, Законом № 875-XII визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такої особи з інвалідністю.

В той же час, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю є звіт форми № 3-ПН.

Разом із тим, жодних доказів, які б підтверджували факт подання до органів зайнятості звіту форми № 3-ПН відповідачем подано не було.

Крім того, згідно листа Донецького обласного центру зайнятості від 28.05.2024 № 04.01/566/01-39-24 протягом 2023 року з відомостями про наявність у нього вакантних місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не звертався.

Доказів вжиття всіх залежних від відповідача заходів щодо працевлаштування особи з інвалідністю суду не надано.

Суд критично ставиться до доводів відповідача про працевлаштування 1 особи з інвалідністю з огляду на наступне.

Як вбачається з інформації з Централізованого банку даних з проблем інвалідності штатна чисельність працівників позивача у січні 2023 року становила 17 осіб інвалідів 1, у лютому 2023 року становила 17 осіб інвалідів 1, у березні 2023 року становила 17 осіб інвалідів 1, у квітні 2023 року становила 17 осіб інвалідів 1, у травні 2023 року становила 15 осіб інвалідів 0, у червні 2023 року становила 15 осіб інвалідів 1, у липні 2023 року становила 15 осіб інвалідів 0, у серпні 2023 року становила 15 осіб інвалідів 0, у вересні 2023 року становила 15 осіб інвалідів 0, у жовтні 2023 року становила 15 осіб інвалідів 0, у листопаді 2023 року становила 15 осіб інвалідів 0, у грудні 2023 року становила 15 осіб інвалідів 0.

Показник визначення середньооблікової кількості штатних працівників за рік обчислюється відповідно до п. 3.2 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286 (далі-Інструкція № 286).

При обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку (підпункти 2.5.8 - 2.5.9 Інструкції). Облік цих категорій працівників ведеться окремо (п. 3.2.2 Інструкції № 286).

Відповідно до п. 3.2.5 Інструкції № 286 середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Підприємство, що працювало неповний рік (сезонний характер виробництва або створення після січня, за винятком тих підприємств, які вимушено зупиняли виробництво з ініціативи адміністрації), середньооблікову кількість штатних працівників за рік визначає також шляхом підсумовування зазначеної кількості працівників за всі місяці роботи підприємства і ділення одержаної суми на 12 (п. 3.2.6 Інструкції № 286).

Враховуючи вказану норму, норми стосовно працевлаштування осіб з інвалідністю вважатимуться виконаними, якщо особа з інвалідністю працювала на підприємстві 6 місяців звітного року, а дані табельного обліку використання робочого часу працівників відповідають цим шести місяцям звітного року з частиною 2 п. 3.2 Інструкції № 286.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд в постанові від 14.05.2024 по справі № 240/19943/23.

Крім того, Мінсоцполітики, у листах від 26.03.2017 № 1/6-172, від 27.01.2009 № 1/6-30/06, зазначило, що норми стосовно працевлаштування осіб з інвалідністю будуть вважатися виконаними, якщо інвалід працював на підприємстві 6 місяців звітного року.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд в постанові від 24.05.2024 по справі № 580/4712/23.

Отже, для забезпечення працевлаштування особи з інвалідністю у 2023 році роботодавець зобов`язаний подати звітність форми № 3-ПН до центру зайнятості для того, щоб пошук безробітної особи з інвалідністю дозволив працевлаштувати 1 особу з інвалідністю у 2023 році на період не менше 6 місяців у 2023 році.

Разом з тим, навіть якщо врахувати факт роботи особи з інвалідністю з січня 2023 року по квітень 2023 року включно та в червні 2023 року, вказана особа пропрацювала у 2023 році лише 5 місяців, що свідчить про невиконання нормативу.

Таким чином, відповідач унеможливив зарахування у виконання нормативу особи з інвалідністю, робоче місце для якої існувало менше 6 місяців.

Оскільки протягом 2023 року особа з інвалідністю працювала у відповідача 5 місяців, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, складає 0.

Верховний Суд у постановах від 07.02.2018 у справі П/811/693/17, 02.05.2018 у справі № 804/8007/16, від 13.06.2018 у справі № 819/639/17, від 20.05.2019 у справі № 820/1889/17 дійшов висновку про те, що закон не покладає обов`язок на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників - інвалідів. Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є наказ по підприємству стосовно створення відповідного робочого місця, звіт форми №3-ПН.

Посилання відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» від 02.08.2022 № 679-р у зв`язку із запровадженням військового стану та віднесення Слов`янської міської територіальної громади до території можливих бойових дій, згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 не звільняє відповідача від обов`язку подання звітності форми № 3-ПН, оскільки ці обставини жодним чином не впливають на обов`язок відповідача створити робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Аналогічного за змістом висновку дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.03.2024 по справі 280/3970/23.

До того ж, відповідачем не надано доказів припинення господарської діяльності у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації.

Суд зазначає, що підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31.08.2023 по справі № 400/1681/20.

Крім того, суд не застосовує до вказаних правовідносин постанову Верховного Суду від 21.11.2022 у справі № 400/3957/21, оскільки висновок викладений у вказаній постанові стосується невиправлення виявлених Фондом помилок у звіті суб`єкта господарювання про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю. Вказане, за висновком Верховного Суду у цій справі, зобов`язує Фонд звернутися спочатку до Держпраці для проведення позапланової перевірки і лише потім здійснити накладення адміністративно-господарських санкцій.

Втім, оскільки відповідач взагалі не подав звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, то правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду від 21.11.2022 у справі № 400/3957/21, не є правозастосовною у цій справі.

Така позиція підтримана Верховним Судом в ухвалах від 03.01.2024 по справі № 580/4529/23 та від 09.01.2024 по справі № 520/17391/23.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону № 875-XII та Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Мінпраці України № 223 від 15.05.2007 року, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до пунктів 3.4, 3.7 Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Мінпраці України № 223 від 15.05.2007, нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).

У поданій позовній заяві за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів до відповідної судової інстанції відділення Фонду розраховує суму пені на дату її подання.

Згідно з рішенням Правління Національного банку України «Про розмір облікової ставки Національного банку України» від 25.04.2024 № 133-рш розмір облікової ставки з 26.04.2024 становить 13,5%.

Отже, враховуючи вищевикладене, відділенням Фонду здійснено розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати адміністративно-господарської санкції на 02.05.2024 (17 календарних днів) з урахуванням зазначених облікових ставок НБУ за кожен день прострочення, а саме: 75130,94 грн х 0,04% х 17 = 510,85 грн., де 75130,94 грн сума адміністративно-господарських санкцій, 0,04% - розрахунковий одноденний розмір пені (пеня за 1 день прострочення), вирахуваний за формулою 13,5х120:100:366=0,04, де 13,5 - ставка Національного банку України на 02.05.2024 року, 120 - відсотки від ставки НБУ, законодавчо встановлені для розрахунку розміру пені, 366 - кількість днів у поточному році (високосний рік), 17 кількість календарних днів прострочення.

Тобто станом на 02.05.2024, внаслідок порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 75130,94 гривень, відповідач також повинен сплатити пеню у розмірі 510,85 грн.

Таким чином, у зв`язку з несплатою відповідачем адміністративно-господарських санкцій у встановлений термін, Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю правомірно нараховано відповідачу пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 510,85 грн.

Відтак, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про вжиття залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, яке полягає у незабезпеченні середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу в 2023 році, адміністративно-господарські санкції своєчасно не сплатив, що зумовило нарахування пені, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та, як наслідок, наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням наведених норм витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із цим позовом із відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" про стягнення адміністративно-господарської санкції - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА КЕРАМІЧНА ГРУПА" () на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 75130,94 гривень (сімдесят п`ять тисяч сто тридцять гривень 94 копійки) та пеню у розмірі 510,85 гривень (п`ятсот десять гривень 85 копійок) на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000, ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич