Справа № 300/1388/24
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" вересня 2024 р. справа № 300/1388/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Боброва Ю.О.,
секретаря судового засідання Щерб`як Д.І.,
представниці позивача Тепак Л.П.,
представника відповідача Булки Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТА-ЕЛЕКТРО до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.02.2024 №00/3391/0403,-
Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕСТА-ЕЛЕКТРО (далі позивач, ТОВ ВЕСТА-ЕЛЕКТРО) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.02.2024 №00/3391/0403.
Позовні вимоги обґрунтовані наступними фактичними обставинами та нормами права.
Позивач не погоджується із фактами та висновками, які викладені в акті перевірки, вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, безпідставним та протиправним, тому підлягає скасуванню. При цьому, посилається на порушення ГУ ДПС в Івано-Франківській області вимог статей 44, 76, 78, 86 Податкового кодексу України при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваного рішення, а також на те, що податковим органом не враховано практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладену в постановах: від 15.01.2019 у справі №826/3576/15; від 28.09.2020 у справі №520/2305/19; від 15.01.2021 у справі №824/563/19-а; від 18.10.2021 у справі №824/640/19-а та від 24.02.2022 у справі №560/8920/20.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статей 160, 161 КАС України (а.с. 6-8).
Ухвалою суду від 12.03.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 14-15).
Позивач не скористався своїм правом подати відповідь на відзив, разом з тим, подав до суду пояснення, відповідно до яких вважає, що податкове повідомлення-рішення від 05.02.2024 форми «Ш» №00/3391/0403 прийняте контролюючим органом безпідставно та протиправно, тому просить його скасувати з підстав, викладених у позовній заяві та цих поясненнях (а.с. 79-81, 141-143).
В судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві та додаткових поясненнях. Просила позов задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Розглянувши матеріали адміністративної справи відповідно до вимог статті 262 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін, заслухавши їх усні пояснення, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд установив наступне.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена камеральна перевірка Товариства щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, за результатами якої складений акт від 23.01.2024 №1586/09-19-04-03/33859600. Відповідно до акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення граничного терміну сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 462494,64 грн. Так, відповідно до податкової декларації від 08.11.2023 за №9299781 позивачем самостійно задекларовано податок на прибуток в сумі 462494,64 грн. (код платежу 11021000), граничний термін сплати якого становив 20.11.2023, а фактично був сплачений 21.11.2023. Відповідальність за таке порушення передбачена нормами пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України (а.с. 20-21).
ТОВ ВЕСТА-ЕЛЕКТРО за вих. №33 від 12.02.2024 на адресу контролюючого органу направлені заперечення на акт камеральної перевірки, які залишені ГУ ДПС в Івано-Франківській області без задоволення, а рішення про накладення штрафу без змін (а.с. 22-23, 24-28).
Дослідженням в судовому засіданні звітної податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка подана ТОВ ВЕСТА-ЕЛЕКТРО за три квартали 2023 року встановлено, що самостійно задекларована сума податкового зобов`язання позивача з податку на прибуток становить 462633 грн. (рядок 19). Декларація зареєстрована 08.11.2023 за №39790015 (а.с. 53-55, 56).
Судом встановлено, що податкові зобов`язання зі сплати податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2023 року в сумі 462494,64 грн. фактично сплачені ТОВ ВЕСТА-ЕЛЕКТРО 21.11.2023. При цьому, граничний термін сплати такого податкового зобов`язання становив 20.11.2023. Вказане не заперечується сторонами та підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами адміністративної справи (а.с. 20-21, 24-28).
Податковий кодекс України (далі ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).
Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента (пункт 36.4).
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 36.5).
Пунктами 38.1 та 38.2 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Згідно пункту 46.1 статті 46 України 46.1 податкова декларація це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.
Платник податку на прибуток (крім платників податку на прибуток, які відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом) подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу (пункт 46.2 статті 46 ПК України).
Відповідно до статті 137 ПК України для ТОВ ВЕСТА-ЕЛЕКТРО встановлений квартальний звітний період з подання податкових декларацій з прибутку підприємства.
Згідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Відповідно до статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Пунктом 124.1 статті 124 ПК України встановлено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Враховуючи зазначені вище норми матеріального права та фактичні обставини даної справи, які підтверджені в судовому засіданні належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами суд вважає, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області правомірно проведена камеральна перевірка позивача. ЇЇ висновки, викладені в акті від 23.01.2024 за №1586/09-19-04-03/33859600, у повній мірі відповідають нормам ПК України та фактичним обставинам.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
При цьому, згідно частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994).
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю ВЕСТА-ЕЛЕКТРО, код в , вул. Промислова, 29, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач: Головне управління ДПС України в Івано-Франківській області, код в , вулиця Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.

Рішення складене в повному обсязі 09 вересня 2024 р.