Справа № 380/11695/24
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року

справа №380/11695/24

провадження № П/380/11832/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бібрської міської ради, Державної установи Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України, Проектно архітектурно-технічного науково-виробничого приватного підприємства Енергомонтажвентиляція, Фермерського господарства Агро-Традиції про визнання протиправним та скасування висновку, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) звернулись до суду із позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грінченка, 1; РНОКПП: 39924774), в якому просять:

визнати протиправним та скасувати висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.08.2023 за № 12.2-18-4/10663, затверджений Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі оскаржуваного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.08.2023 за № 12.2-18-4/10663, затвердженого Держпродспоживслужбою України, зменшено санітарно-захисну зону запланованої птахофабрики річною потужністю 1 млн. курей-бройлерів з 300 м. до 152 м.. Позивачі вважають, що зменшення санітарно-захисної зони є неправомірним та таким, що грунтується на неповній, неточній та недостовірній інформації, що порушує їх право на безпечне для життя та здоров`я довкілля, оскільки згідно з Додатком 5 до ДСП 173-96 «Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів», затверджених наказом МОЗ від 19.06.1996 № 173, зареєстрованим у Мінюсті 24.07.1996 за № 379/1404 (далі - ДСП 173-96), розмір нормативної санітарно-захисної зони для птахофабрик (у державних та колективних підприємствах) до 100 тисяч курей несучок та до 1 млн. бройлерів на рік, до яких відноситься ФГ «Агро-Традиції», складає 300 м.

Позивачі зазначають, що в Протоколі державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 530 від 08.06.2023, який в подальшому ліг в основу оскаржуваного висновку (далі Протокол СЕЕ), нормативна санітарно-захисна зона (далі також СЗЗ) не витримується, оскільки у західному напрямку на відстані 152 м. від межі території розміщується малоповерхова житлова забудова с. Лани (7 житлових будинків з присадибними ділянками), що підтверджується актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта ФГ «Агро-Традиції» від 31.03.2023 ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області. Також в Протоколі СЕЕ вказано, що проммайданчик ФГ «АгроТрадиції» з усіх боків обмежений землями сільськогосподарського призначення. На півдні розміщуються господарські споруди. Більше того, в нормативну санітарну-захисну зону 300 м. потрапляє не 7, а 41 житловий будинок, який знаходиться не лише в західному напрямку, а простягається з північного на південний захід. Проте, в протоколі про інші 34 будинки, які розташовані у південно та північно-західних напрямках, нічого не згадується. Окрім того, ділянка ФГ «Агро-Традиції» межує з землями житлової та громадської забудови, які попадають навіть в зменшену до 152 м. санітарно-захисну зону. Також СЗЗ слід рахувати не до житлового будинку, а до межі житлової забудови, чого дотримано не було. Відтак позивачі вважають, що інформація, наведена в Протоколі СЕЕ, Акті санітарно-епідеміологічного обстеження, Науковому звіті та в самих Матеріалах з обгрунтування санітарно-захисної зони, є неповною та недостовірною.

Позивачі вказують, що за змістом Протоколу СЕЕ за результатами розрахунків розсіювання (з урахуванням фону) максимальні приземні концентрації забруднювальних речовин на межі найближчої житлової забудови (на відстані 152 м.), до якої обгрунтовується встановлення СЗЗ, від території птахоферми та на межі 300 м. не перевищують встановлених Гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць, затверджених наказом МОЗ від 14.02.2020 № 52. Однак, на даний час птахоферма ще не функціонує, а лише планується її будівництво, відтак дані розрахунки є теоретичними та не відображають реальну ситуацію щодо рівня забруднення повітря, яке буде під час експлуатації даного об`єкта, відтак не можуть бути підтвердженням належного дотримання вимог санітарного законодавства щодо рівня забруднюючих речовин в повітрі на межі 152 м., та підставою для обгрунтування зменшення СЗЗ. Окрім того, територія на якій планується птахофабрика має схил в сторону житлової забудови, відтак весь вплив на водні об`єкти також спрямований в сторону проживання позивачів, що також не є тим фактом, який би дозволив аргументувати зменшення СЗЗ зі сторони житлової забудови. Просять позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 10.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову. Залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бібрську міську раду (місцезнаходження: 81220, Львівська обл., м. Бібрка, вул. Тарнавського, 22; ), Державну установу Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України (адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Полуботка, 50; ), Проектно архітектурно-технічне науково-виробниче приватне підприємство Енергомонтажвентиляція (адреса місцезнаходження: 81116, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Басівка, вул. Л. Українки, 32; ), Фермерське господарство Агро-Традиції (адреса місцезнаходження: 81137, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Пасіки-Зубрицькі, вул. Дорожна, 9б; ). Повідомлено третіх осіб про обов`язок відповідно до статті 49 КАС України зареєструвати електронний кабінет у підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та про можливість ознайомлення з матеріалами адміністративної справи в електронному вигляді за допомогою вказаної системи. Зобов`язано Фермерське господарство "Агро-Традиція" надати до суду належним чином завірені копії Матеріалів з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства Агро-Традиції, що знаходиться за адресою: 81250, Львівська область, Львівський район, Бібрська міська рада, за межами с. Лани, вул.Шевченка, 62 у п`ятнадцятиденний строк з дати вручення цієї ухвали.

27.06.2024 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивачів про долучення до матеріалів справи доказів, а саме Проекту Детального плану території земельної ділянки площею 4,9969 га для будівництва та обслуговування будівель сільськогосподарського підприємства птахофабрики за межами с. Лани, вул. Т. Шевченка, Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0398, номер витягу НВ-024 дата формування 31.05.2024, Викопіювання з Картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0398 та прилеглі ділянки, номер витягу НВ-024 дата формування 31.05.2024, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :12:005:0405 номер витягу НВ-024 дата формування 20.06.2024, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :12:005:0210 номер витягу НВ-024 дата формування 20.06.2024, зазначаючи, що вказані докази підтверджують те, що зменшення санітарно-захисної зони відбулося з порушенням санітарних норм, оскільки вказані в проекті Детального плану території, підтверджують наявність житлових будинків не лише з західної сторони, а й з північно та південно західної сторін, чого не було враховано під час зменшення СЗЗ. Окрім того в санітарно захисну зону планованого курятника попадає водонапірна башня, з якої забезпечується водопостачання мешканців села Лани, що є порушенням п.5.4 та п. 5.10 ДСП 173-96 «Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів», затверджених наказом МОЗ від 19.06.1996 № 173, зареєстрованим у Мінюсті 24.07.1996 за № 379/1404.

Окрім цього, на адресу суду 20.06.2024 від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшло клопотання, у якому представник позивачів просить розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

18.07.2024 на адресу суду надійшов відзив від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Відзив обгрунтований тим, що оскаржуваний позивачами висновок є: документом дозвільного характеру, документом установленої форми, індивідуальним актом, виданим у відносинах, які виникли між дозвільним органом (Держпродспоживлужбою) та суб`єктом господарювання (Фермерське господарство «Агро-Традиції»; третя особа-4), стосується прав/ інтересів зазначеного фермерського господарства, та не стосується прав або інтересів позивачів, оскільки вони не визначені в оскаржуваному висновку. Також, позивачі не наділені правом оскаржувати такий висновок, оскільки не є учасниками правовідносин (ні дозвільним органом, ні суб`єктом господарювання), які виникли у зв`язку з видачею оскаржуваного висновку. Звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права, викладені у постанові від 16.06.2021 у справі № 9901/382/20, згідно з якими індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Відтак, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Тобто, чинне законодавство наділяє «правом оскаржити» індивідуальний акт лише тих осіб (фізичних, юридичних), яким він адресований та «породжує» для них права/обов`язки, яким позивачі не є. Вважає, що при вирішенні вказаного спору позивачі повинні були довести не тільки сам факт забруднення довкілля саме відповідачем, а й те, що воно відбувається поза відповідними нормами, встановленими державою, не притаманне наявному забрудненню в сучасних містах та селищах, негативно впливає на користування зручностями населених пунктів, приватне та сімейне життя позивачів, та, як наслідок, призводить до погіршення стану їх здоров`я. Позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів про те, що саме внаслідок затвердження відповідачем оскаржуваного висновку відбулося порушення саме їх індивідуальних прав на безпечне для життя і здоров`я довкілля, що, в свою чергу, може свідчити також про зловживання позивачами процесуальними правами.

Також звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про систему громадського здоров`я» визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», яким було передбачено проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, а також внесено зміни до деяких законодавчих актів України у частині виключення висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи. У зв`язку з цим, з 01.10.2023 державна санітарно-епідеміологічна експертиза не проводиться.

25.07.2024 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника позивачів, в яких представник спростовує доводи представника відповідача. Вважає, що прийнятий відповідачем спірний висновок безпосередньо стосується законного інтересу позивачів на безпечне для життя та здоров`я довкілля, оскільки останні є мешканцями села Лани Бібрської міської територіальної громади, в безпосередній близькості до якого розташовані три земельні ділянки, на яких планується будівництво птахофабрики ФГ «Агро-Традиції» річною продуктивністю пташників до 1 млн. голів курей бройлерів, та на які для цілей будівництва майбутньої птахофабрики розроблено (але ще не затверджено) проект детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель сільськогосподарського підприємства птахофабрики за межами с. Лани, вул. Шевченка Т. Вказує, що оскаржуваний висновок не враховує реальний стан санітарної ситуації: кількість житлових об`єктів, які попадають в санітарно-захисну зону, особливостей рельєфу, рози вітрів та не містить даних щодо аналогічних діючих підприємств, прийнятий на основі неточних та неправдивих даних щодо реальної ситуації, порушує інтереси позивачів на безпечне для життя та здоров`я довкілля, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 09.08.2024 у задоволенні клопотання представника позивачів про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Ухвалою від 12.08.2024 суд витребував у Фермерського господарства Агро-Традиції належним чином завірені копії Матеріалів з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства Агро-Традиції, що знаходиться за адресою: 81250, Львівська область, Львівський район, Бібрська міська рада, за межами с. Лани, вул.Шевченка, 62, та продовжив строк розгляду справи.

05.09.2024 на адресу суду через систему "Електронний суд" від Фермерського господарства Агро-Традиції надійшли копії Матеріалів з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства Агро-Традиції.

09.09.2024 на адресу суду від Фермерського господарства Агро-Традиції надійшли пояснення, в яких представник третьої особи вказує, що оскаржуваний висновок є правовим актом індивідуальної дії, право оскаржити який мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктами правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Однак, позивачі не належить до суб`єктів правовідносин, які виникають у зв`язку з реалізацією цього акта, а тому такі дії відповідачів не порушують прав, свобод або інтересів позивачів. Вважає, що законодавство України не встановлює можливості реалізації свого права та життя, здоров`я та безпечне довкілля шляхом оскарження висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи. При цьому, позивачами не надано жодного доказу про те, що саме внаслідок затвердження оскаржуваного висновку відбулося порушення їхніх прав. Посилаючись на судову практику, представник третьої особи вказує, що право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість). Також зазначає, що позивачі не надали суду і в матеріалах справи відсутні будь-які докази та висновки контролюючих органів (які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель, екологічний контроль, екологічна інспекції, екології та природних ресурсів та інших державних органів) про те, що будівництво вказаних об`єктів може призвести до погіршення екологічної ситуації мешканців громади. На переконання третьої особи, оскаржуваний висновок виданий відповідно до норм чинного законодавства України. Звертає увагу суду на акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта ФГ «Агро-Традиції» від 31.03.2023, виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області, відповідно до якого містобудівна ситуація довкола земельної ділянки відповідає даним, зазначеним в «Матеріалах по обгрунтуванню зменшення розмірів санітарно-захисної зони для ФГ «Агро-Традиції». Зазначає, що всі зауваження позивачів стосуються діяльності ФГ «Птахофабрика», а не ФГ «Агро-Традиції». Відтак вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є мешканцями с. Лани, Бібрської міської територіальної громади, Львівського району, Львівської області, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

19 жовтня 2023 року на сайті Бібрської міської ради було опубліковано оголошення про проведення 20 жовтня 2023 року засідання Виконавчого комітету Бібрської міської ради, одним із питань порядку денного якого було передбачено питання про розгляд заяви ОСОБА_3 (власника та керівника Фермерського господарства «Агро-Традиції») про необхідність оприлюднення та проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проєкту «Детальний план території земельної ділянки площею 4,9969 га для будівництва та обслуговування будівель сільськогосподарського підприємства птахофабрики за межами с. Лани, вул. Т.Шевченка, Бібрської міської ради Львівського району Львівської області» (далі Детальний план).

Підставою для розроблення проєкту Детального плану є рішення сесії Бібрської міської ради від 13.07.2022 «Про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель сільськогосподарського підприємства птахофабрики за межами с. Лани, вул. Шевченка Т.».

Фермерське господарство «Агро-Традиції» зареєстроване 81137, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Пасіки-Зубрицькі, вул. Дорожна, 9б; , основний вид діяльності 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів.

Фермерське господарство «Агро-Традиції» ініціюючи зменшення санітарно-захисної зони замовило в ПрАТ НВПП «Енергомонтажвентиляція» згідно укладеного договору «Матеріали з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства «Агро- Традиції», що знаходиться за адресою: 81250, Львівська область, Львівський район, Бібрська міська рада, за межами с. Лани, вул. Шевченка, 62» (далі - Матеріали з обгрунтування санітарно-захисної зони) та подало їх на державну санітарно епідеміологічну експертизу.

За змістом висновків і пропозицій Матеріалів з обгрунтування санітарно-захисної зони птахоферми Фермерського господарства «Агро- Традиції вказано враховуючи, що рівень вмісту забруднюючих речовин в атмосферному повітрі на межі запропонованої санітарно-захисної зони не перевищує гігієнічних нормативів, встановлених для атмосферного повітря населених місць, що рівні очікуваного звукового тиску нижче допустимих значень можливого шуму на території житлової забудови, план заходів по організації санітарно-захисної зони, можна твердити, що запропонована санітарно-захисна зона не погіршить умов проживання на межі найближчих житлових будинків і є можливість скорочення нормативної санітарно-захисної зони для птахоферми ФГ «Агро-Традиції», за межами с.Лани, вул. Шевченка, 62 Бібрської міської ради Бібрського району Львівської області на відстані 152 м. в західному, на відстані 190 м в південно-західному і на відстані 172 м. північно-західному та 300 м. в усіх інших напрямках.

З метою обстеження відповідності розташування земельної ділянки щодо містобудівної ситуації житлової та громадської забудови с.Лани даним, зазначеним в Матеріалах з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства «Агро- Традиції» відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 29.03.2023 №243-АГ спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області проведено обстеження території сільськогосподарського підприємства та складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта - ФГ «Агро-Традиції» від 31.03.2023, яким встановлено, що планована під забудову територія птахоферми межує на заході житлова забудова на відстані 152 м. В 300 метровій нормативній СЗЗ знаходиться 7 індивідуальних житлових будинків, найближчий житловий будинок на відстані 152 метри. Містобудівна ситуація довкола земельної ділянки відповідає даним, зазначеним в Матеріалах з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства «Агро- Традиції», що знаходиться за адресою: 81250, Львівська область, Львівський район, Бібрська міська рада, за межами с. Лани, вул. Шевченка, 62.

На підставі заяви Фермерського господарства «Агро- Традиції» №17 від 16.01.2023 (вх№СЕС-290 від 17.01.2023) Матеріали з обгрунтування санітарно-захисної зони розглянуто Комісією для проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи в особливо складних випадках щодо встановлення та зміни розмірів санітарно-захисних зон, за результатами чого було складено Протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 530 від 08.06.2023 (далі Протокол СЕЕ №530). За змістом Протоколу СЕЕ №530 Комісія прийшла до висновку, що за відсутності скарг та зауважень до планованої діяльності ФГ «Агро-Традиції», про що наданий лист-довідка Виконавчого комітету Бібрської міської ради старости сіл Лани, Благодатівка, Гончарів, Любецька, Серники від 03.10.2022 №457, керуючись п.п.5.5 п.п.5.7 ДСП 173-96 та беручи до уваги акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта - ФГ «Агро-Традиції» від 31.03.2023 ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області щодо розміщення найближчої житлової забудови на відстані 152 м у західному напрямку від межі території підприємства, встановити після коригування СЗЗ (санітарно-захисну зону) для птахоферми ФГ «Агро-Традиції», що знаходиться за адресою 81250, Львівська область, Львівський район, Бібрська міська рада, за межами с. Лани, вул. Шевченка, 62, від території підприємства до межі житлової забудови розміром 152 м у західному напрямку. За всіма іншими напрямками сторін світу залишити нормативну СЗЗ розміром 300 м. від території підприємства.

Вказані Матеріали з обгрунтування санітарно-захисної зони та додані до них документи були розглянуті також ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України». За результатами розгляду складено Науковий звіт за результатами робіт для потреб Державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 22.2/983 від 08.06.2023 (далі також Науковий звіт). У висновку цього звіту ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України» рекомендував Держпродспоживслужбі погодити «Матеріали з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства «Агро- Традиції», що знаходиться за адресою: 81250, Львівська область, Львівський район, Бібрська міська рада, за межами с. Лани, вул. Шевченка, 62» із встановленням після коригування СЗЗ від території підприємства до межі житлової забудови розміром 152 м. у західному напрямку. Вказано, що умовами експлуатації птахофабрики Фермерського господарства «Агро- Традиції» є не перевищення гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць та забезпечення нормативного рівня акустичного впливу на межі встановленої після коригування СЗЗ відповідно до вимог ДСН 463-19, ДСП 173-96 та виробничого рівня шуму на проммайданчику згідно з вимогами ДСН 3.3.6.037=99.

За результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи Матеріалів з обгрунтування санітарно-захисної зони, на підставі протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи та Акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта Комісія для проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи в особливо складних випадках щодо встановлення та зміни розмірів санітарно-захисних зон дійшла висновку, що такі Матеріали відповідають вимогам діючого санітарного законодавства України і можуть бути погоджені (затверджені), в результаті чого затвердила висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.08.2023 № 12.2-18-4/10663 (річна продуктивність пташників до 1 млн. голів курей бройлерів).

Позивачі не погоджуючись із таким висновком відповідача, звернулися до суду з даним позовом. Своє порушене право та законний інтерес позивачі обгрунтовують порушенням права на безпечне для життя та здоров`я навколишнє середовище, оскільки проживають в нормативній 300 м санітарно-захисній зоні.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

На момент виникнення спірних правовідносин, суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, регулював Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 №4004-XII (далі Закон №4004-XII в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного висновку; втратив чинність з 01.10.2023 на підставі Закону України «Про систему громадського здоров`я» №2573-IX від 06.09.2022), який також визначає відповідні права і обов`язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарноепідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.

За приписами статті 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 № 4004-XII (тут і далі в редакції, чинній на час затвердження оскаржуваного висновку) передбачено, що шкідливий вплив на здоров`я людини вплив факторів середовища життєдіяльності, що створює загрозу здоров`ю, життю або працездатності людини чи здоров`ю майбутніх поколінь; безпечні умови для людини стан середовища життєдіяльності, при якому відсутня небезпека шкідливого впливу його факторів на людину; вимоги безпеки для здоров`я і життя людини розроблені на основі медичної науки критерії, показники, гранично допустимі межі, санітарно-епідеміологічні нормативи, правила, норми, регламенти тощо (медичні вимоги щодо безпеки для здоров`я і життя людини), розроблення, обґрунтування, контроль і нагляд за якими відноситься виключно до медичної професійної компетенції; державна санітарно-епідеміологічна експертиза це вид професійної діяльності органів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об`єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об`єктах, встановленні відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а у разі відсутності відповідних санітарних норм - в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об`єкта для здоров`я та життя людини; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об`єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов`язковим для виконання власником об`єкта експертизи; об`єкт державної санітарно-епідеміологічної експертизи - будь-яка діяльність, технологія, продукція та сировина, проекти нормативних документів, реалізація (функціонування, використання) яких може шкідливо вплинути на здоров`я людини, а також діючі об`єкти та чинні нормативні документи у випадках, коли їх шкідливий вплив встановлено в процесі функціонування (використання), а також у разі закінчення встановленого терміну дії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Згідно із статтею 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни мають право на: безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище; участь у розробці, обговоренні та громадській експертизі проектів програм і планів забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, внесення пропозицій з цих питань до відповідних органів; відшкодування шкоди, завданої їх здоров`ю внаслідок порушення підприємствами, установами, організаціями, громадянами санітарного законодавства; достовірну і своєчасну інформацію про стан свого здоров`я, здоров`я населення, а також про наявні та можливі фактори ризику для здоров`я та їх ступінь.

Законодавством України громадянам можуть бути надані й інші права щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

Статтею 5 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» передбачено, що громадяни зобов`язані: піклуватися про своє здоров`я та здоров`я і гігієнічне виховання своїх дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; брати участь у проведенні санітарних і протиепідемічних заходів; проходити обов`язкові медичні огляди та робити щеплення у передбачених законодавством випадках; виконувати розпорядження та вказівки посадових осіб державної санітарно- епідеміологічної служби при здійсненні ними державного санітарно-епідеміологічного нагляду; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

Згідно зі статтею 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Екологічні інтереси населення також можуть захищатися у судовому порядку на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Конституції України, відповідно до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Законом України №832-ХІV від 06.07.1999 була ратифікована Орхуська конвенція, Відповідно до ст. 9 Конституції України, положення Орхуської конвенції є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати. Для забезпечення належної реалізації, зокрема, екологічних прав Орхуська конвенція передбачає у ст. 9 право і гарантії доступу до судового й адміністративного оскарження рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені з порушенням права на доступ до інформації чи права на участь у процесі прийняття рішень з питань, що стосуються довкілля.

Пунктом 3 ст. 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства. При цьому відповідно до Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні (згідно з Керівництвом із провадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік), далі - Керівництво). Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

Так, відповідно до положень ст. 2 Орхуської Конвенції «Громадськість» означає одну або більше фізичних чи юридичних осіб, їхнє об`єднання, організації або групи, які діють згідно з національним законодавством або практикою (пункт 4). Зміст наведених норм Орхуської Конвенції свідчить, що ця Конвенція закріпила фундаментальне право громадськості, в тому числі однієї фізичної особи, оскаржити рішення, дії чи бездіяльність якими порушуються норми чинного законодавства, що стосується охорони навколишнього середовища.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.12.2018 у справі № 910/8122/17 окремо наголосила на тому, що конституційне право на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися як особисто, так і шляхом участі представника громадськості.

Для забезпечення запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, допустимого рівня безпеки населення та навколишнього природного середовища здійснюється державний нагляд (контроль) спеціально уповноваженими органами, яким делеговано повноваження здійснювати відповідні заходи державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» №1264-XII Україна гарантує своїм громадянам реалізацію екологічних прав, наданих їм законодавством. Місцеві ради, органи державної влади в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів зобов`язані подавати всебічну допомогу громадянам у здійсненні природоохоронної діяльності, враховувати їх пропозиції щодо поліпшення стану навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів, залучати громадян до участі у вирішенні питань охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів. Порушені права громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища мають бути поновлені, а їх захист здійснюється в судовому порядку відповідно до законодавства України. Відтак право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно через об`єднання громадян (громадськість).

Своє порушене право та законний інтерес позивачі обгрунтовують порушенням права на безпечне для життя та здоров`я навколишнє середовище, оскільки проживають в нормативній 300 м санітарно-захисній зоні.

Водночас за доводами відповідача та третьої особи оскаржуваний позивачами висновок від 04.08.2023 не стосується прав та інтересів позивачів, оскаржуваний висновок є правовим актом індивідуальної дії, право оскаржити який мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктами правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Вирішуючи питання про те, чи мають позивачі право на звернення до суду з даним позовом, суд звертає увагу, що адміністративні суди, у випадку необхідності перевірки дотримання суб`єктами владних повноважень гарантованих особі прав, зокрема, наданих статтями 13, 23, 50, 54 Конституції України у правовідносинах, пов`язаних із благоустроєм населених пунктів, плануванням та забудовою території, повинен застосовувати широке тлумачення поняття «охоронюваний інтерес». За загальним правилом, такий інтерес включає у тому числі захист права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, створення умов для комфортного та безпечного проживання на території відповідного населеного пункту.

Як встановлено судом, позивачі є мешканцями с. Лани. ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_2 не зареєстрований, проте житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 належить йому на праві власності, як і ділянка, на якій знаходиться будинок, що підтверджується доданими до позовної заяви документами.

Таким чином, оскільки житлові будинки позивачів знаходяться в нормативній 300 м. санітарно-захисній зоні, яка зменшена оскаржуваним актом, відтак суд приходить до висновку про наявність у позивачів права на звернення до суду з даним позовом за захистом, зокрема, порушених екологічних прав, оскільки прийняття спірного висновку від 04.08.2023, на їх переконання, порушує екологічну безпеку, їх права на безпечне для життя та здоров`я навколишнє середовище.

Суд в даному випадку не встановив перешкод для поширення на позивачів основних принців Орхуської конвенції, а тому вони мають право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі №826/3820/18, постанові від 16.03.2023 у справі № 640/351/20, постанові від 17.10.2023 у справі №160/2294/20.

Згідно з приписами ст. 114 Земельного кодексу України санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови.

У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей. Правовий режим земель санітарно-захисних зон визначається законодавством України.

Відповідно до ст. 10 Закону №4004-XII, державна санітарно-епідеміологічна експертиза полягає у комплексному вивченні документів (проектів, технологічних регламентів, інвестиційних програм тощо), а також діючих об`єктів та пов`язаних з ними небезпечних факторів на відповідність вимогам санітарних норм. Державна санітарно-епідеміологічна експертиза передбачає: - визначення безпеки господарської та іншої діяльності, умов праці, навчання, виховання, побуту, що прямо чи побічно негативно впливають або можуть вплинути на здоров`я населення; встановлення відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарних норм; - оцінку повноти та обґрунтованості санітарних і протиепідемічних (профілактичних) заходів; - оцінку можливого негативного впливу небезпечних факторів, пов`язаних з діяльністю об`єктів експертизи, визначення ступеня створюваного ними ризику для здоров`я населення.

Відповідно до ст. 11 Закону №4004-XII, державній санітарно-епідеміологічній експертизі підлягають: проекти міждержавних, державних цільових, регіональних, місцевих і галузевих програм соціально-економічного розвитку; інвестиційні проекти і програми у випадках і порядку, встановлених законодавством; схеми, передпроектна документація, що стосується районного планування і забудови населених пунктів, курортів тощо; проекти нормативно-технічної, інструкційно-методичної документації, що стосується здоров`я та середовища життєдіяльності людини; продукція, напівфабрикати, речовини, матеріали та небезпечні фактори, використання, передача або збут яких може завдати шкоди здоров`ю людей; документація на розроблювані техніку, технології, устаткування, інструменти тощо; діючі об`єкти, у тому числі військового та оборонного призначення.

Положеннями ст. 12 Закону №4004-XII визначено, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза проводиться органами державної санітарно-епідеміологічної служби, а в особливо складних випадках - комісіями, що утворюються головним державним санітарним лікарем. Експертиза проектів будівництва проводиться відповідно до статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

До проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи можуть залучатися за їх згодою фахівці наукових, проектно-конструкторських, інших установ та організацій незалежно від їх підпорядкування, представники громадськості, експерти міжнародних організацій.

Порядок проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи регулюється законодавством України.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 24.07.2000 № 918 та Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1999 № 1109, наказом Міністерства охорони здоров`я України № 247 від 09.10.2000, затверджено Порядок проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи (далі Порядок №247; в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного висновку; втратив чинність з 13.12.2023).

Пунктом 1 Порядку №247 визначено, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза це вид професійної діяльності органів, установ і закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об`єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об`єктах, установленні відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а в разі відсутності відповідних санітарних норм в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об`єкта для здоров`я та життя людини.

Об`єкт державної санітарно-епідеміологічної експертизи будь-яка діяльність, технологія, продукція та сировина, проекти будівництва, проекти нормативних документів, реалізація (функціонування, використання) яких може шкідливо вплинути на здоров`я людини, а також діючі об`єкти та чинні нормативні документи у випадках, коли їх шкідливий вплив установлено в процесі функціонування (використання), а також у разі закінчення встановленого терміну дії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об`єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов`язковим для виконання власником об`єкта експертизи.

Пунктом 2.1. Порядку № 247 встановлено, що метою державної санітарноепідеміологічної експертизи є збереження та захист здоров`я людей шляхом виявлення, попередження, зменшення та усунення шкідливого впливу на них об`єктів експертизи.

Згідно з п. 7.4. Порядку № 247, державна санітарно-епідеміологічна експертиза включає такі етапи: - звернення заявника у випадках, передбачених пунктом 7.2. цього Порядку, до Департаменту державного санітарно-епідеміологічного нагляду Міністерства охорони здоров`я України, а у випадках, передбачених пунктом 7.1., - до установ, закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України; - здійснення вимірювань, досліджень об`єктів, наукового обґрунтування відповідних вимог щодо об`єкта експертизи (показників безпеки та умов використання тощо) та оформлення звіту; - проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи та оформлення її результатів у вигляді протоколу експертизи; - підготовка проекту висновку; - затвердження висновку експертизи та внесення його до реєстру висновків експертизи.

Відповідно до п. 11.1, 11.2 Порядку №247, заявник несе відповідальність за недостовірність наданих документів, матеріалів, зразків та невиконання вимог висновку експертизи. Виконавці експертизи та робіт для потреб експертизи несуть відповідальність за недостовірність, необ`єктивність, неповноту, несвоєчасність виконаних робіт і розголошення конфіденційної інформації.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №173 від 19.06.1996, затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів (далі Правила), які включають основні гігієнічні вимоги до планування і забудови як нових, так і існуючих міських та сільських поселень України, їх санітарного упорядкування та оздоровлення.

Абзацом першим п. 5.4. Правил передбачено, що промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд, в тому числі дитячих, навчальних, лікувально-профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та ін., а також територій парків, садів, скверів та інших об`єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно-спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об`єктів.

Розміри санітарно-захисних зон та санітарних розривів від сільськогосподарських підприємств і виробничих комплексів слід приймати відповідно до вимог законодавства та ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» (додаток №5) (п. 5.6 Правил).

Згідно з Додатком 5 до Правил, розмір нормативної санітарно-захисної зони для птахофабрик (у державних та колективних підприємствах) до 100 тис. курей несучок та до 1 млн. бройлерів на рік, складає 300 м.

Розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об`єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи (п. 5.7 Правил).

Як встановлено судом, оскаржуваним висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.08.2023 № 12.2-18-4/10663 за результатами державної санітарної-епідеміологічної експертизи «Матеріали з обгрунтування санітарно-захисної зони для птахоферми Фермерського господарства «Агро- Традиції», що знаходиться за адресою: 81250, Львівська область, Львівський район, Бібрська міська рада, за межами с. Лани, вул. Шевченка, 62» (річна продуктивність пташників до 1 млн. голів курей бройлерів) відповідають вимогам діючого санітарного законодавства України і можуть бути погоджені (затверджені). Вказаним висновком дозволено скорочення нормативної санітарно-захисної зони для птахоферми ФГ «Агро-Традиції», за межами с.Лани, вул. Шевченка, 62 Бібрської міської ради Бібрського району Львівської області з нормативної відстані санітарно-захисної зони з 300м до 152 м. в західному, 190 м в південно-західному і 172 м. північно-західному напрямках. В усіх інших напрямках залишено 300 м.

Водночас, в Протоколі СЕЕ №530, який був підставою для прийняття оскаржуваного висновку, зазначено, що нормативна СЗЗ не витримується, оскільки у західному напрямку на відстані 152 м. від межі території розміщується малоповерхова житлова забудова с. Лани (7 житлових будинків з присадибними ділянками), що підтверджується актом санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта ФГ «Агро-Традиції» від 31.03.2023 ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області. Також в Протоколі СЕЕ №530 вказано, що проммайданчик ФГ «АгроТрадиції» з усіх боків обмежений землями сільськогосподарського призначення. На півдні розміщуються господарські споруди.

Також, актом від 25 квітня 2024 року, складеним членами постійної комісії з питань земельних відносин та архітектури, представниками органів місцевого самоврядування Бібрської міської ради та мешканцями села Лани, зокрема, позивачами, за результатами проведеного обстеження території санітарно-захисної зони об`єкта птахофабрики ФГ «Агро-Традиції», зафіксовано, що у 300-метровій нормативній СЗЗ об`єкта птахофабрики ФГ «Агро-Традиції» знаходиться 41 індивідуальний житловий будинок мешканців с. Лани, у тому числі адміністративно-громадський будинок с. Лани (п.3 акту). Даний факт також підтверджується графічними матеріалами Детального плану, зокрема на ст. 25 Схема санітарно-захисної зони 1:2000. Аналогічна схема є і в Звіті з стратегічної екологічної оцінки на ст. 15.

В Протоколі СЕЕ №530 вказано, що проммайданчик ФГ «Агро-Традиції» з усіх боків обмежений землями сільськогосподарського призначення.

Суд зазначає, що в проекті Детального плану території, оприлюдненому в Єдиному реєстрі стратегічної екологічної оцінки (реєстраційний номер справи - 27- 09-2342-23), територія сформована трьома земельними ділянками: - Земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0398 площею 1,0451 га. Цільове призначення: 01.13 Для іншого сільськогосподарського призначення - Земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0399 площею 1,7542 га. Цільове призначення: 01.13 Для іншого сільськогосподарського призначення - Земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0400 площею 2,1976 га. Цільове призначення: 01.13 Для іншого сільськогосподарського призначення.

Водночас, найближче до житлової забудови розташована земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0398. (ст. 28 проекту Детального плану). Відповідно опису меж у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0398 номер витягу НВ-024 дата формування 31.05.2024, від Г до А (зі сторони житлових будинків) ділянка межує з землями житлової та громадської забудови, зокрема по сусідству (без спільних меж) знаходяться земельні ділянки, кадастрові номера яких :12:005:0405 та :12:005:0210, що підтверджується Планом сучасного використання земель за формою власності та із зазначенням категорій та виду цільового призначення, з урахуванням наявних обмежень та обтяжень (ст. 28 проекту Детального плану). Земельні ділянки з кадастровими номерами :12:005:0405 та :12:005:0210 відповідно до витягів з Державного земельного кадастру номер НВ-024, дата формування 20.06.2024, та НВ-024, дата формування 20.06.2024, мають цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджує межування території планованої птахофабрики з житловою забудовою з західної сторони і спростовує інформацію про те, що проммайданчик ФГ «Агро-Традиції» (територія Детального плану) з усіх боків обмежений землями сільськогосподарського призначення.

Окрім того, як видно на графічних матеріалах проекту Детального плану території, в санітарно захисну зону планованого курятника попадає водонапірна башня, з якої забезпечується водопостачання мешканців села Лани.

Проте, відповідно до п. 5.10 ДСП 173-96, у санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення: - житлових будинків з придомовими територіями, гуртожитків, готелів, будинків для приїжджих, аварійних селищ; - дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, лікувально-профілактичних та оздоровчих установ загального та спеціального призначення зі стаціонарами, наркологічних диспансерів; - спортивних споруд, садів, парків, садівницьких товариств; - охоронних зон джерел водопостачання, водозабірних споруд та споруд водопровідної розподільної мережі.

Також з матеріалів справи слідує, що 06 березня 2024 року мешканцем с. Лани, Богданом Шуманським, було надіслано запит на публічну інформацію до ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України» щодо правильності тлумачення висновків про напрямки скорочення СЗЗ. У відповіді від 15.03.2024 № 22.9/396 ДУ «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України» зазначив відстані у проміжних західних румбах, які є менші за 300 м., слід віднести до фактів, які були виявлені вже після затвердження висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи конфігурації СЗЗ для ФГ «Агро-Традиції».

За таких обставин суд приходить до висновку, що інформація, наведена в Протоколі СЕЕ №530, Акті санітарно-епідеміологічного обстеження, Науковому звіті та відповідно Матеріалах з обгрунтування санітарно-захисної зони, є неповною та недостовірною. Зменшення санітарно-захисної зони відбулося з порушенням санітарних норм, що підтверджується проектом Детального плану території ФГ «Агро-Традиції» та витягами з ДЗК на земельні ділянки кадастровий номер :03:000:0398, кадастровий номер :12:005:0405, кадастровий номер :12:005:0210.

Суд зазначає, що за змістом п.5.5, п.5.7 Правил розміри санітарно-захисних зон для промислових підприємств та інших об`єктів, що є джерелами виробничих шкідливостей, слід встановлювати відповідно до діючих санітарних норм їх розміщення при підтвердженні достатності розмірів цих зон за "Методикой расчета концентраций в атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий" ОНД-86, розрахунками рівнів шуму та електромагнітних випромінювань з урахуванням реальної санітарної ситуації (фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та ін.), а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об`єктів. Однак, оскаржуваний висновок не враховує кількість житлових об`єктів, які попадають в санітарно-захисну зону, особливостей рельєфу, рози вітрів та не містить даних щодо аналогічних діючих підприємств.

Розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об`єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи. Однак, оскаржуваний висновок таких розрахунків не містить.

В Протоколі СЕЕ №530 вказується, що для даного підприємства основними чинниками негативного впливу на умови проживання та здоров`я людей буде забруднення атмосферного повітря шкідливими речовинами та виробничий шум.

Водночас відповідно до листа Львівського РЦГМ від 15.12.2022 № 9912-01- 1043/08/06.2 пануючими напрямками вітру в зоні розміщення птахоферми є західний (21,7%), південно-східний (19,5 %) та північно-західний (13,9 %), які забезпечують розсіювання та розповсюдження забруднюючих речовин в атмосферному повітрі, тобто пануючий напрямок вітру зі сторони планованої птахоферми переважно в сторону житлової забудови, що ставить під сумнів доцільність та обгрунтованість зменшення санітарно-захисної зони саме в цьому напрямку.

Зі змісту Протоколу СЕС №530 слідує, що оскільки підприємство знаходиться на стадії реалізації проектних рішень з будівництва нових пташників та інших будівель і споруд, оцінка його можливого впливу після введення в експлуатацію була проведена на підставі результатів, отриманих на підприємстві аналогу: ФГ «ДОРПЕР» (81105, Львівська обл., Львівський р-н., Солонківська ОТГ, с. Нагоряни). Вказано, що за результатами розрахунків розсіювання (з урахуванням фону) максимальні приземні концентрації забруднювальних речовин на межі найближчої житлової забудови (на відстані 152 м.), до якої обгрунтовується встановлення СЗЗ, від території птахоферми та на межі 300 м. не перевищують встановлених Гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць, затверджених наказом МОЗ від 14.02.2020 № 52.

Водночас, за змістом повідомлення про намір отримати дозвіл на викиди ФГ «ДОРПЕР», розміщеного 24.08.2023 на сайті Міндовкілля України, дане фермерське господарство спеціалізується на відгодівлі курей бройлерів (КВЕД: 01.47 розведення свійської птиці (основний). Вирощування бройлерів відбувається у трьох пташниках, два з яких є двоповерховими і дозволяють одночасно утримувати по 40,0 тис. голів птиці, а третій 4,0 тис. голів птиці. Річна потужність птахофабрики становить 504,0 тис. голів на рік (за умови 6-ти циклів вирощування), що в двічі менше за потужність птахоферми, яка проектується в с. Лани, а тому показники цього підприємства не можуть лягати в основу зменшення СЗЗ з західної сторони для птахоферми ФГ «Агро-Традиції». В процесі розгляду справи ні відповідачем, ні третьою особою не подано суду інші критерії ФГ «ДОРПЕР», які впливають на рівень забруднення повітря цим фермерським господарством, зокрема, технології очистки, напрям вітру, кількість поголів`я на фермі на момент заміру, рельєф місцевості тощо.

За змістом Протоколу СЕС №530 згідно з актом від 31.03.2023 ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, функціонування птахофабрики після реалізації проєктованих рішень на вказаному проммайданчику передбачає впровадження природоохоронних заходів технічного та технологічного характеру, які спрямовані на зниження антропогенного впливу на стан навколишнього середовища, підтримання належного рівня благоустрою території, а також дотримання вимог санітарно-ветеринарного законодавства щодо забезпечення умов утримання птахів та ін. Проєктними рішеннями передбачається будівництво 5 пташників. У межах застосування на птахофабриці новітніх (інноваційних) технологій для санітарної обробки повітря внутрішнього середовища лише в крайньому, відносно житлової забудови, пташнику передбачається встановити фотохімічний генератор озону з високою ефективністю знезараження і очищення повітря (виробництво Харківської електротехнічної компанії (зараз ТОВ «Харківська інженерна компанія»)). Водночас в інших 4- ох пташниках такого очищення не передбачено.

За змістом Протоколу СЕС №530 під час проведення експертизи було розглянуто довідку Виконавчого комітету Бібрської міської ради старости сіл Лани, Благодатівка, Гончарів, Любецька, Серники від 03.10.2022 № 457 про відсутність зауважень до роботи ФГ «Агро-Традиції». Дана довідка була взята до уваги як така, що підтверджує відсутність скарг та зауважень.

Водночас, як встановлено судом, 07 грудня 2023 року відбулися громадські слухання Детального плану території, на яких були присутні 77 осіб. З них 70 висловилися проти будівництва такого об`єкта від свого імені, та ще 158 голосів «проти» було від учасників, які делегували своє право голосу на цих громадських слуханнях, що зафіксовано в протоколі громадських слухань, опублікованому на сайті Бібрської міської ради. Після громадських слухань, 07.12.2023 мешканці провели загальні збори села, на яких затвердили зміст скарги щодо скасування висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.08.2023 № 12.2-18-4/10663, яку підписали 162 особи, та яку було надіслано т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України Зубовичу І.О. Також за результатами вивчених документів та громадських слухань, місцеві мешканці подали письмові зауваження та пропозиції Бібрському міському голові (Вх. № 1402 від 26.12.2023), що свідчить про невідповідність інформації, вказаній в Матеріалах, які затверджені оскаржуваним висновком.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про те, що у відповідача були недостовірні відомості щодо наявності житлової забудови в межах нормативної санітарно-захисної зони розміром 300 м, що призвело до необґрунтованого прийняття рішення про зменшення розміру санітарно-захисної зони, що суперечить діючим Державним санітарним правилам планування та забудови населених пунктів, затвердженим Наказом МОЗ №173.

Решта доводів сторін та третьої особи не спростовують висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Отже, обов`язок суду мотивувати прийняте ним рішення не можна сприймати буквально як необхідність відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, зокрема, принципи прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та прийняття рішення, вчинення дії обґрунтовано, що є одночасно і орієнтирами при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури, та із урахуванням як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказують законодавчі акти, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.08.2023 за № 12.2-18-4/10663, затвердженого Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, щодо можливості скорочення санітарно-захисної зони, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції, не довів наявності правових підстав щодо можливості скорочення санітарно-захисної зони, а тому приймаючи оскаржуваний висновок, діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, сплачений позивачами судовий збір за вказаним позовом підлягає стягненню на їх користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 19-21, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, 293, 295 пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 04.08.2023 за № 12.2-18-4/10663, затверджений Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грінченка, 1; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грінченка, 1; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.