Справа № 420/3027/19
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2024 року

м. Київ

справа №420/3027/19

адміністративне провадження № К/990/29632/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі №420/3027/19 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання привести самочинно збудований об`єкт у попередній стан, -

у с т а н о в и в:

У травні 2019 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , у якому просило:

- зобов`язати ОСОБА_1 привести самочинно збудований об`єкт, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до договору купівлі-продажу № 832 від 20 березня 2001 року та технічного паспорта № 360пр-189-с.115 від 02 березня 2001 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 420/3027/19 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі №420/3027/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору на суму 3 842,00 грн., обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення з урахуванням виключних підстав касаційного оскарження передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України..

В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2024 року строку скаржником надіслано до суду касаційної інстанції заяву про усунення недоліків та докази сплати судового збору.

Так, скаржником зазначено, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі пунктів 1,4 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки Верховного Суду викладені у постановах від 29 січня 2020 року у справі 822/2149/18 та постанови від 15 вересня 2020 року у справі №469/1044/17.

Разом з цим, колегія суддів повторно зауважує, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові від 19 травня 2020 року (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року по справі №469/1044/17, на яку скаржник посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, предметом позову було рішення сільської ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння, у той час як предметом спору у цій справі є зобов`язання ОСОБА_1 привести самочинно збудований об`єкт -квартиру у відповідність до договору купівлі-продажу.

А висновки Верховного Суду у наведеній скаржником постанові від 29 січня 2020 року у справі 822/2149/18 не релевантні до обставин цієї справи та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Отже, вказане виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанції за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не повністю виконано вимог ухвали Верховного суду від 19 серпня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху в частині обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі №420/3027/19 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання привести самочинно збудований об`єкт у попередній стан,- повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій