Справа № 140/5737/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5737/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В. І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Пилипчук Віктор Федорович, який представляє інтереси ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), звернувся із позовом до адміністративного суду про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач 1) щодо призову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 , на підставі наказу №19-од від 28.02.2022 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації»; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №19-од від 28.02.2022 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» в частині призову на військову службу до військової частини НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 ) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач 2) виключити солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та звільнити його з військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 01.03.2022 був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією до Збройних Сили України до в/ч НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) свідчать про те, що на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років, однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку. Так, зокрема, згідно абзацу 2 частини першої статті 39 Закону №2232-XII на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації не може нівелювати встановлене правове регулювання щодо проходження особами військової служби.

Відтак, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто станом на 01.03.2022, коли відбувся його призов до Збройних Сили України, він був у віці 23 років, добровільної згоди на призов за мобілізацією не надавав, а отже дії ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо мобілізації уважає протиправними.

Вказує, що на час виникнення спірних правовідносин діяло законодавче обмеження щодо призову на військову службу під час мобілізації лише резервістів та військовозобов`язаних, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому законом порядку на період мобілізації. При цьому особи, які не досягли 27 річного віку, можуть бути взяті на військовий облік виключно у якості призовників.

Відповідно, такі особи можуть бути призвані лише на строкову військову службу (однак в умовах дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться), або ж за їх добровільної згоди можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Уважаючи дії ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо мобілізації позивача, протиправними, просить також і зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та звільнити його з військової служби (арк. спр. 50-59, 111-116).

Представник відповідача 2 у відзиві на позовну заяву від 29.06.2024 позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 під час проходження військово-лікарської комісії не звертався до відповідача 1 із заявами та клопотаннями про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, будь яких документів на підтвердження його права на відстрочку від призову не надавав. Також позивач не звертався з відповідними клопотаннями чи скаргами до відповідача 2.

Зазначає, що праву позивача не бути призваним (не підлягати призову) на військову службу під час мобілізації кореспондує його обов`язок з дотримання правил військового обліку. Тобто, позивач був зобов`язаний особисто повідомити відповідача 1 про такі підстави та надати документи, що підтверджують його право не бути призваним під час мобілізації.

Внаслідок їх недотримання ІНФОРМАЦІЯ_3 був позбавлений можливості з`ясувати наявність у позивача відповідного права не бути призваним, тим більше, що жодних даних про те, що позивач повідомляв про це право в матеріалах справи немає.

Також звертає увагу суду, що позивач із рапортом до командира в/ч НОМЕР_2 або в/ч НОМЕР_1 про його звільнення із підстав, визначених пунктом другим частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII, за наслідками розгляду якого мало бути прийняте відповідне рішення, не звертався, відтак підстав для звільнення ОСОБА_1 немає.

На переконання представника в/ч НОМЕР_1 , оскаржуваний наказ, як акт індивідуальної дії, реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права позивача, оскільки скасування наказу не може привести до відновлення порушеного прав (арк. спр. 162-167).

На адресу суду 06.08.2024 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник ІНФОРМАЦІЯ_5 заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що ОСОБА_1 станом на 28.02.2022 перебував у статусі «військовозобов`язаний», а відповідно статті 37 Закону №2232-XII (в редакції, чинній станом на 28.02.2022), взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Зазначає, що призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час та був звільнений від призову на строкову службу та взятий на військовий облік військовозобов`язаних.

Уважає, що твердження позивача про те, що він не підлягав мобілізації через свій вік не відповідає дійсності, оскільки останній перебував на військовому обліку військовозобов`язаних (арк. спр. 174-178).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у задоволенні заяви адвоката, ОСОБА_2 , в інтересах позивача, ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в/ч НОМЕР_2 про забезпечення доказів відмовлено (арк. спр. 44-45).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 позовну заяву адвоката Крупського Дмитра Вікторовича подану в інтересах позивача, ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в/ч НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишено без руху та встановлено десятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 47-49).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 145).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовлено (арк. спр. 157-158).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії від 15.01.2020 №4, громадянин ОСОБА_1 , 1999 року народження, рішенням призовної комісії згідно із Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час за статтею 75в Наказу Міністерства Оборони України від 2008 року №402. Згідно абзацу 2 частини першої статті 18, абзацу 2-3, пункту 2 частини першої статті 37 Закону №2232-XII звільнений від призову на строкову військову службу та взятий на військовий облік військовозобов`язаних (арк. спр. 180).

Довідкою позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії від 26.02.2022 №320 встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведено медичний огляд військово-лікарської комісії та встановлено, що позивач, відповідно до грифи ІІ Розладу хвороб є придатним до військової служби (арк. спр. 74).

В подальшому, наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.02.2022 №19-од ОСОБА_1 призвано на військову службу до в/ч НОМЕР_2 (арк. спр. 73).

Довідкою в/ч НОМЕР_2 підтверджується, що позивач проходив військову службу за призовом по мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 у в/ч НОМЕР_2 з 01.03.2022 по 16.04.2024 (арк. спр. 70).

Довідкою в/ч НОМЕР_1 від 10.06.2024 №10493 підтверджується, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій служби в в/ч НОМЕР_1 (арк. спр. 140).

Позивач, уважаючи дії ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо його призову на військову службу під час мобілізації до в/ч НОМЕР_2 протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом №2232-XII.

Статтею 1 Закону № 2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною першою статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частиною шостою статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина чотирнадцята статті 2 Закону №2232-XII).

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за №389-VІІІ (далі - Закон №389) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон №1932-XII).

Також статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктами 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває по даний час.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на дату прийняття рішення у цій справі на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII.

Частиною другою статті 2 Закону України №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

За змістом частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До видів військової служби, згідно із частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

За змістом частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які, зокрема, визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Згідно зі статтею 181 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться. Під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань щодо: організації та проведення медичного огляду осіб, які перебувають на військовому обліку призовників та досягли 27-річного віку, взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 за №154 (далі - Положення №154, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачені завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а саме: виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі по тексту також - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (надалі по тексту також - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (надалі по тексту також - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства (пункт 8 Положення №154).

За приписами пункту 9 зазначеного Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань:

взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві, а також оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Відповідно до пункту 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 за №921 (далі - Порядок №921), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них тощо.

Додатком №1 до Порядку №921 є Правила військового обліку призовників та військовозобов`язаних (далі - Правила), пунктом 1 яких встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу військового комісара районного (міського) військового комісаріату, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) військових комісаріатів;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- негайно повідомляти районним (міським) військовим комісаріатам (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) військових комісаріатів документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Як було встановлено судом вище, відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії від 15.01.2020 №4, громадянин ОСОБА_1 , 1999 року народження, рішенням призовної комісії згідно із Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час за статтею 75в Наказу Міністерства Оборони України від 2008 року №402. Згідно абзацу 2 частини першої статті 18, абзацу 2-3, пункту 2 частини першої статті 37 Закону №2232-XII звільнений від призову на строкову військову службу та взятий на військовий облік військовозобов`язаних (арк. спр. 180).

Довідкою позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії від 26.02.2022 №320 встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведено медичний огляд військово-лікарської комісії та встановлено, що позивач, відповідно до грифи ІІ Розладу хвороб є придатним до військової служби (арк. спр. 74) та наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.02.2022 №19-од позивач призваний на військову службу до в/ч НОМЕР_2 (арк. спр. 73).

Таким чином, на момент призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_1 у відповідності до пункту 2 частини першої статті 37 Закону 2232-XII мав статус військовозобов`язаного, оскільки з 15.01.2020 по 28.02.2022 фактично перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , а з 01.03.2022 на такому ж обліку у в/ч НОМЕР_2 .

Звільнення з 15.01.2020 на підставі частини першої статті 18 Закону №2232-XII від призову на строкову військову службу як особа, яка визнана за станом здоров`я непридатною до військової служби в мирний час, автоматично із вказаної календарної дати, в силу вимог пункту 2 частини першої статті 37 даного Закону, призвело до взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних.

Таким чином, станом на дату виникнення спірних правовідносин та призову під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 мав статус військовозобов`язаного, а тому посилання представника позивача на те, що позивач був в статусі призовника та не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, є необґрунтованими.

При цьому, суд констатує, що приписами чинного законодавства, зокрема статті 37 Закону №2232-XII, не передбачено зняття особи з обліку військовозобов`язаних та взяття на військовий облік призовників за обставин визнання особи придатної до військової служби у випадку, якщо така особа була визнана непридатною до військової служби в мирний час та обмежено придатною у воєнний час.

Відтак, на переконання суду дії ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо мобілізації ОСОБА_1 , як особи, яка не досягла 27 річного віку, є правомірними, оскільки вчинені відповідачем 1 дії відносно позивача стосуються його статусу військовозобов`язаного, а не призовника.

Варто також зауважити, що позивач не надав суду будь-яких доказів на засвідчення обставини наявності у позивача права на відстрочку передбаченого статтею 23 Закону №2232-XII та/або доказів про наявність у останнього бронювання.

Крім того суд звертає увагу, що пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII визначені підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, серед таких підстав відсутнє скасування наказу про призов особи на військову службу.

Також слід звернути увагу на те, що визнання протиправними дій чи рішень ІНФОРМАЦІЯ_5 , які стосуються мобілізації позивача, не відновлять порушених прав останнього, оскільки наслідком такого способу захисту прав позивача не може бути звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Правовідносин між позивачем та відповідачем 1, пов`язані з мобілізацією позивача, завершилися прийняттям наказу про призов під час мобілізації та направлення позивача до в/ч НОМЕР_2 .

Таким чином, направлення ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 свідчить про реалізацію такого наказу та виникнення нових правовідносин між позивачем та в/ч НОМЕР_2 , а, в подальшому, і в/ч НОМЕР_1 , які стосуються не мобілізації, а проходження військової служби.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до в/ч НОМЕР_2 , який здійснено на підставі наказу №19-од від 28.02.2022 року «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» і, як наслідок, відмови у задоволенні позовних вимог.

Також суд зауважує, що в адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд зауважує, що згідно із пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, у відповідності до посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 07.06.2023, є учасником бойових дій (арк. спр. 63), отже, звільнений від сплати судового збору, згідно із пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Питання про повернення судового збору, сплаченого за подання даного адміністративного позову відповідно до квитанції від 22.05.2024 №0.0..1 (арк. спр. 9), може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому їх розподіл чи повернення судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович