Справа № 712/9376/22
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/9376/22 Суддя (судді) першої інстанції: Токова С.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Дудин А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора ОР 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області сержанта поліції Малиновської Наталії Анатоліївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора ОР 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області сержанта поліції Малиновської Наталії Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6036033 від 17.10.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП.

Соснівський районний суд м. Черкаси рішенням від 04 травня 2023 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2022 інспектором ОР 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області сержанта поліції Малиновською Н.А. складено постанову серії ЕАР №6036033, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 17 жовтня 2022 року інспектором УПП в Черкаській області сержантом поліції Малиновською Н.А. було зупинено автомобіль «ЗАЗ11027», номерний знак днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого під час перевірки документів було виявлено, що водій був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинено правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач, не погодившись з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Отже, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за умови встановлення складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно статті 10 КУАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Тобто, суб`єктивна сторона, як елемент складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.4 ст.126 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність умислу особи на вчинення такого правопорушення.

Таким чином, визначаючи наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, обов`язковим є встановлення умислу позивача на вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає в керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як зазначалося судом вище, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП, яка передбачає, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Приймаючи оскаржувану постанову, відповідач вказував про те, що позивач 17.10.2022 керував тз «ЗАЗ11027», номерний знак днз НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування.

Так, відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року (справа № 695/1434/22) позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 1 рік. (постанова суду вступила в законну силу 01.08.2022).

Проте матеріали справи не свідчать, а судом першої інстанції не було встановлено того, що позивач, на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, був обізнаний про те, що його було позбавлено права керувати транспортними засобами за рішенням суду.

Отже, за відсутності доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП є неправомірним, оскільки за таких умов в його діях відсутній склад такого адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що право керування транспортним засобом позивача було позбавлено на підставі постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року (справа № 695/1434/22).

Вказану постанову позивач оскаржив в апеляційному порядку. При цьому просив поновити строк оскарження, посилаючись на те, що про наявність постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року він дізнався 21 жовтня 2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Такі аргументи позивача Черкаський апеляційний суд визнав обґрунтованими, у зв`язку з чим поновив строки оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року (справа № 695/1434/22).

Крім того постановою від 09 січня 2023 року Черкаський апеляційний суд апеляційну скаргу захисника Новіку В.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнив. Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130КУпАП - скасував. Закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Отже, факт необізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, станом на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, підтверджується і постановою Черкаського апеляційного суду у справі №695/1434/22.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності доказів того, що позивач, станом на час притягнення його до адміністративної відповідальності, був обізнаний про позбавлення його права керувати транспортними засобами, неможливо стверджувати про наявність в його діях умислу, як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

Посилання відповідача та суду першої інстанції на те, що позивачу було відомо про складення відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та направлення справи для розгляду до суду, а отже останній мав можливість вжити заходів задля з`ясування результатів розгляду справи, не спростовує висновків суду апеляційної інстанції щодо необізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що за відсутності доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП є неправомірним, оскільки за таких умов в його діях відсутній склад такого адміністративного правопорушення.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Щодо інших доводів апелянта суд зазначає, що вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору: за подання позову 496,20 грн., за подання апеляційної скарги 744,30 грн., а всього 1240,50 грн.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 травня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6036033 від 17.10.2022, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1240,50 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких