Справа № 380/2833/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/2833/24 пров. № А/857/16550/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №380/2833/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Львівська обласна державна адміністрація про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Морська Г. М.,

дата ухвалення рішення 10 червня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Львівська обласна державна адміністрація, в якому просила: «визнати протиправною та такою що підлягає скасуванню постанову відповідача від 19 січня 2024 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин від 22 червня 2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що вона працевлаштована за кордоном та перебуває у трудових відносинах з іноземним суб`єктом, що підтверджується відповідним трудовим контрактом (договір про стипендію). Таким чином, на день винесення оскаржуваної постанови, реалізуючи своє право на працю, перебувала на робочому місці на виконання договору про стипендію укладеного із Корпорейшн Траст Сентр США, тому саме з поважних причин не могла забезпечити особисту явку до виконавця за його вимогою та повідомила, що на виконання рішення суду уповноважила свого представника, який може підписати відповідний акт про повернення ділянки. Вказує, що 22 січня 2024 року її представник підписав акт повернення лісової ділянки та направив такий акт на адресу стягувачу. З врахуванням наведеного вважає, що оскаржувана постанова від 19 січня 2024 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду є протиправною та підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача (апелянта) Козій І. Ю. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без участі представника за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року у справі №442/1208/21 позов заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах Львівської обласної державної адміністрації, Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки задоволено. Вирішено розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісами №7 від 01 червня 2017 року, укладений між ДП «Дрогобицьке лісове господарство» та ОСОБА_1 , який зареєстровано №96 19 липня 2017 року у Львівському обласному управлінні лісового та мисливського господарства. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована в кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП «Дрогобицьке лісове господарство».

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі №442/1208/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року в частині задоволення вимог заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами та повернення лісової ділянки скасовано, позов у цій частині залишено без розгляду. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі №442/1208/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у частині вирішення позовних вимог заступника прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах Львівської обласної державної адміністрації про розірвання договору та зобов`язання повернути земельну ділянку змінено, виключивши з мотивувальних частин цих судових рішень посилання на правила частини другої статті 652 Цивільного кодексу України як на підставу задоволення позову.

На виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року у справі №442/1208/21 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 03 січня 2023 року видано виконавчий лист №442/1208/21 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована в кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП «Дрогобицьке лісове господарство».

Заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_2 19 січня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70774465 з примусового виконання виконавчого листа № 442/1208/21, виданого 03 січня 2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобов`язання ОСОБА_1 повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована в кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП «Дрогобицьке лісове господарство».

Вказаною постановою встановлено боржнику строк (10 робочих днів) для виконання рішення суду. Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено на адресу позивачки рекомендованим поштовим відправленням та таку, згідно з трекінгом за ШКІ № 891, вручено позивачці 06 лютого 2023 року.

Заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. Т. 24 травня 2023 року надіслано ОСОБА_1 виклик державного виконавця, яким зобов`язано позивачку з`явитись до виконавця 09 червня 2023 року о 10:00 щодо виконання виконавчого документа.

Представник позивачки подав відповідачу пояснення щодо виконавчого провадження ВП №70774465, яке надійшло на адресу Дрогобицького ВДВС 12 червня 2023 року, в якому вказав, що на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа №442/1208/21 на предмет розгляду заяви позивачки про визнання виконавчого листа №442/1208/21 від 03 січня 2023 року таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що позивачка не є користувачем земельної ділянки, яку зобов`язано повернути за рішенням суду, а також те, що фактичним користувачем спірної ділянки є ТзОВ «Осоння Карпати», яке не є стороною виконавчого провадження. Також зазначив про те, що рішення у справі №442/1208/21, на виконання якого видано виконавчий лист, оскаржено до суду касаційної інстанції. Вказав, що у випадку задоволення заяви позивачки про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягатиме закінченню.

Заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світланою Тадеївною винесено постанову від 22 червня 2023 року ВП №70774465 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн та постанову про накладення штрафу від 22 червня 2023 року ВП №70774465 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення та накладено на ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн.

Вважаючи, що відповідач протиправно виніс постанови про накладення штрафу та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, позивачка звернулася до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі №380/15467/23 у задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили.

25 липня 2023 року заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. Т. винесено вимогу, якою зобов`язано позивачку з`явитись до виконавця 04 серпня 2023 року о 11:00 год. для надання пояснень щодо не виконання виконавчого документа.

Представник позивачки подав відповідачу пояснення щодо виконавчого провадження ВП №70774465, яке надійшло на адресу Дрогобицького ВДВС 04 серпня 2023року, в якому вказав, що позивач перебуває за кордоном, а її представник до 25 серпня 2023 року перебуватиме у відпустці та просить узгодити іншу дату.

16 серпня 2023 року заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. Т. винесена вимога, якою зобов`язано позивачку з`явитись до виконавця 29 серпня 2023 року о 11:00 год. для надання пояснень щодо не виконання виконавчого документа.

Представник позивачки подав відповідачу пояснення щодо виконавчого провадження ВП № 70774465, яке надійшло на адресу Дрогобицького ВДВС 30 серпня 2023 року, в якому вказав, що ТОВ «Осоння Карпати» подало апеляційну скаргу на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року у справі №442/1208/21, проте йому невідомо про відкриття апеляційного провадження, у випадку відкриття якого ВП підлягає зупиненню.

21 вересня 2023 року заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. Т. винесена вимога, якою зобов`язано позивачку з`явитись до виконавця 03 жовтня 2023 року о 11:00 год. для надання пояснень щодо не виконання виконавчого документа.

Представник позивачки подав відповідачу пояснення щодо виконавчого провадження ВП №70774465, яке надійшло на адресу Дрогобицького ВДВС 04 жовтня 2023 року, в якому вказав, що ТОВ «Осоння Карпати» є власником нерухомості, що знаходиться у межах земельної ділянки, яку за рішенням суду витребувано, тому просить повідомити боржника про порядок і спосіб виконання рішення суду.

12 жовтня 2023 року заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С.Т. винесена постанова про зупинення виконавчого провадження.

08 січня 2024 року заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С.Т. винесена постанова про поновлення виконавчого провадження та вимога, якою зобов`язано позивачку з`явитись до виконавця 18 січня 2024 року о 11:00 для надання пояснень щодо не виконання виконавчого документа.

Представник позивачки подав відповідачу пояснення щодо виконавчого провадження ВП №70774465, яке надійшло на адресу Дрогобицького ВДВС 17 січня 2024 року, в якому вказав, що ОСОБА_1 перебуває за кордоном, а її представник до 26 січня 2024 року о 14:30 год може забезпечити участь у виконавчих діях про повернення лісової ділянки.

19 січня 2024 року заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світланою Тадеївною винесено постанову ВП №70774465 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення та накладено на ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3400,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на дату прийняття спірної постанови про накладення штрафу боржник не надала виконавцеві докази виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року у справі №442/1208/21, як і не надала доказів поважності причин не виконання останнього, а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови від 19 січня 2024 року про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, яким на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3400,00 грн відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Ч.3 ст.14 КАС України передбачає, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, ч.1 ст.18 вищезазначеного Закону №1404-VIII передбачає, що Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.16, п.18 вищезазначеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.1 ст.63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 січня 2023 року заступником начальника відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світланою Тадеївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70774465 з примусового виконання виконавчого листа №442/1208/21, виданого 03 січня 2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобов`язання ОСОБА_1 повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована у кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП «Дрогобицьке лісове господарство».

Колегія суддів зазначає, що позивача зобов`язано повернути лісову ділянку загальною площею 1,5 га, яка розташована в кварталі 65, виділі 85, 95 Східницького лісництва на території Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району у володіння розпорядника земельної ділянки Львівської обласної державної адміністрації та у користування ДП «Дрогобицьке лісове господарство».

При цьому, доказів виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року у справі №442/1208/21 матеріали справи не містять, як і не містять доказів поважності причин не виконання судового рішення.

Матеріалами справи стверджується, що виконавець неодноразово направляла боржнику вимоги про виконання рішення суду, яке набрало законної сили, і в силу вимог закону є обов`язковим до виконання. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, виконавцем була прийнята постанова про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн, після чого боржником і в подальшому не вчинялися дії щодо виконання рішення суду.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта про те, що на день винесення оскаржуваної постанови 19 січня 2024 року вона перебувала за кордоном, оскільки матеріали справи містять вимоги державного виконавця про необхідність прибуття позивачки для надання пояснень щодо невиконання рішення суду та вчинення відповідних виконавчих дій 24 травня 2023 року, 25 липня 2023 року, 16 серпня 2023 року, 21 вересня 2023 року, 08 січня 2024 року, однак ні позивач, ні її представник не прибули до державного виконавця, обмежившись надісланням письмових пояснень, що дає підстави стверджувати про достатній проміжок часу для вчинення дій боржником.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи за межами України, не могла фізично взяти участь у вчиненні виконавчих дій, проте її представник за довіреністю не надав суду доказів неможливості прибуття до державного виконавця для підписання акту приймання-передачі.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що на дату прийняття спірної постанови про накладення штрафу боржник не надала виконавцеві докази виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року у справі №442/1208/21, як і не надала доказів поважності причин не виконання останнього, а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови від 19 січня 2024 року про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, яким на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3400,00 грн відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 268, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №380/2833/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18 вересня 2024 року.