Справа № 280/2470/24
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 вересня 2024 року Справа № 280/2470/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з вказаним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі Відповідач 2) з вимогами:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та дії та скасувати рішення від 01.02.2024 № 73 Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови в переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 26.01.2024 та зарахувати до стажу на державній службі періоди її роботи з 16.12.1993 по 19.09.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві врахувати при обчисленні ОСОБА_1 пенсії державного службовця, довідки Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізькій області № 1 від 22 січня 2024 та № 2 від 25.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".26.01.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-УІІІ. Однак рішенням відповідача 2 Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 01.02.2024 №73 позивачу відмовлено у задоволенні її заяви. В свою чергу рішення не має зазначення який стаж державного службовця позивача зараховано, які періоди та посаді на думку відповідача не підлягають зарахуванню. Такі дії відповідачів позивач вважає протиправними та просить позовні вимоги задовольнити з огляду на те, що позивач, з огляду на безперервність перебування на службі в державних органах на різних посадах мала стаж роботи на посадах державної служби не менш як 10 років, на час досягнення пенсійного віку працювала на посаді державної служби має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Відповідачу позивачем було надано всі необхідни письмові підтвердження наявності стажу роботи на державній службі.

Ухвалою судді від 01.04.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

24.04.2024 до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що Статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723- ХІІ визначені категорії посад державних службовців. Посади працівників податкової служби даною статтею не передбачені. Статтею 3 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-ІІІ визначено коло осіб, на яких поширюється дія даного Закону. Працівники податкової служби даною статтею не передбачені. В зв`язку з зазначеним, підстави для призначення пенсії за нормами Закону № 889 через відсутність необхідного спеціального стажу роботи відсутні. На підставі наведеного у відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

01.05.2024 до суду надійшов від відповідача 1 відзив на позовну заяву, аналогічний за змістом відзиву відповідача 2.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

26.01.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перехід з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-УІІІ.

Делегуванням повноважень, щодо розгляду заяви про призначення пенсії Головним управлінням пенсійного фонду України в Запорізькій області було перенаправлено розгляд заяви з додатками Головному управлінню пенсійного фонду України в м. Києві, хоча місцем реєстрації заявника територіально визначено Запорізька область та пенсія має бути призначена саме Головним управлінням пенсійного фонду України в Запорізькій області за місцем звернення заявника та місцем її реєстрації, реєстрації ВПО та проживання.

Рішенням відповідача 2 Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві від 01.02.2024 №73 позивачу відмовлено у задоволенні заяви позивачки (далі спірне рішення).

В рішенні відповідача 2 зазначається: «26.01.2024 звернулась гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо переходу з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу»...Гр. ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії - перехід з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», оскільки на день набрання чинності Законом № 889-У1ІІ займала посади державної служби та не набула 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.»

Позивач, вважаючи що надала відповідачам всі необхідні письмові підтвердження наявності стажу роботи на державній службі та не погоджуючись зі спірним рішенням звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VIII та постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII - на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що відповідачем 2 відмовлено у зарахуванні стажу роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, у зв`язку з присвоєнням позивачу у цей період спеціальних звань.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених КМУ до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Зокрема, згідно з додатком до Порядку №283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Частиною 17 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04 грудня 1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-XII), а з 12 серпня 2012 року - Податковий кодекс України.

Пунктом 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Крім цього, відповідно до статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно з статтею 343 Податкового кодексу України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби І рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивача (а.с. 22-27) визначено що у період з 16.12.1993 року по 19.09.2023 року позивач працювала в органах державної служби, зокрема і в органах податкової служби, районної державної адміністрації, державної казначейської служби.

Згідно довідки № 3 від 22.01.2024 Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізькій області (а.с. 21) вбачається, що ОСОБА_1 працювала в Управлінні Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізької області на посаді головного спеціаліста відділу звітності та бухгалтерського обліку з 16.02.2021 року по 19.09.2023 року. Стаж державної служби на 01.05.2016 року становить 22 роки 4 місяці 12 днів.

Відповідно довідки № 2 від 25.01.2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізькій області визначено: « ОСОБА_1 працювала в Управлінні Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізької області з 16.02.2021 року по 19.09.2023 рік на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності, заробітна плата станом на 25.01.2024 року становить: посадовий оклад 13633,00 грн., надбавка за ранг ( 6 ранг) 500,00 грн., надбавка за вислугу років ( ЗО %) (за стаж державної : служби 29 років) 4089,90 грн., усього: 18222.90 грн.. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі: платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за січень місяць 2024 рік (а.с. 20).

Згідно довідки № 1 від 22.01.2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізькій області вбачається: « ОСОБА_1 працювала в Управлінні Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізької області з 16.02.2021 року по 19.09.2023 рік призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року N 3723-ХІІ "Про державну службу" про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року, що передує місяцю звернення за (місяць) призначенням пенсії, становили: місяць-12 2023, надбавка за інтенсивність праці 14000,00, премія місячна 1680,00, разом 15680,00. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за грудень 2023 року (а.с. 19).

Таким чином, позивач, з огляду на безперервність перебування на службі в державних органах на різних посадах мала стаж роботи на посадах державної служби не менш як 10 років, на час досягнення пенсійного віку працювала на посаді державної служби має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Відповідачам позивачем було надано всі необхідні письмові підтвердження наявності стажу роботи на державній службі.

Щодо права позивача на призначення або перехід на пенсію за віком за нормами Закону №889-VІІІ з 29.01.2024 суд зазначає наступне.

Так, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Спірні правовідносини стосуються саме призначення позивачу пенсії згідно Закону №3723-ХІІ.

Крім того, пункти 10 та 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ не містять будь-яких обмежень стосовно права позивачки на призначення пенсії згідно з цим же законом з тих підстав, що їй раніше була призначена пенсія на підставі попереднього закону (№3723-ХІІ).

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Згідно пункту 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Тому, з врахуванням вищезазначених правових актів, довідки про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця позивачу видано правомірно та вони мають бути враховані при призначенні позивачу пенсії.

Відповідно до вимог пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 (далі - Порядок № 622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 5 Порядку № 622 визначено, що форма довідки про заробітну плату, яка подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Таким чином, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України №889-УІІІ, пенсія призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї. При цьому, розмір пенсії обраховується органами пенсійного фонду, зокрема, на підставі довідок, виданих за встановленою формою уповноваженим державним органом, в якому працювала особа, або його правонаступником.

Згідно частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, здійснюючи переведення позивача з одного виду пенсії на інший відповідач повинен враховувати документи про страховий стаж та додаткові документи, що є у пенсійній справі.

Відтак рішення відповідача 2 за результатами розгляду заяви позивача про переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ прийняте необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, та непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, а тому визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час розгляду цієї справи суд надав оцінку тим підставам, які, на думку відповідача 2, перешкоджали призначенню позивачу пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Разом з тим, у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення позивачу пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ вважається незакінченою і пенсійний орган, реалізуючи свої законні повноваження щодо призначення пенсії, повинен повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, оскільки саме Пенсійний фонд України є тим органом до компетенції якого віднесена функція щодо обрахунку страхового стажу, обчислення розміру пенсії, та вирішення питання щодо наявності права у особи на пенсію. Суд вказує, що пенсійним органом не надано оцінку наявності у позивача права на пенсію із урахуванням спірного періоду роботи, як спеціального страхового стажу, у сукупності із іншими критеріями, які дають право на пенсію державного службовця та її розмір.

Оскаржуване рішення не містить висновків щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії державного службовця, довідки Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізькій області № 1 від 22 січня 2024 та № 2 від 25.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Таким чином, в цій частині позовних вимог наразі відсутнє порушене право позивача. Оскільки відповідно до положень частини 1 статті 5 КАС України судовому захисту підлягають порушенні права, свободи та інтереси особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 26.01.2024 та зарахувати до стажу на державній службі періоди її роботи з 16.12.1993 по 19.09.2023. задоволенню не підлягають, оскільки відповідна заява позивачки була розглянута саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві, за наслідками чого прийняло спірне рішення. Отже покладення відповідного обов`язку повинно бути саме на відповідача 2.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в сумі 1211,20 гривень сплаченого позивачем судового збору за подання позову, оскільки, підставою для звернення до суду стало протиправне рішення саме Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві (04053, м. Київ, вул. Бульвварно-Кудрявська, б. 16, ) про зобов`язання вчинити дії та визнати протиправним рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 73 від 01.02.2024 щодо відмови ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу"

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до стажу на державній службі періоди роботи ОСОБА_1 з 16.12.1993 по 19.09.2023 та прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 26.01.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В Стрельнікова