Справа № 140/6277/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6277/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулось з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 52 061,81 грн в дохід бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вищезазначених норм за відповідачем рахується податковий борг, що підлягає до стягнення, який становить 52 061,81 грн.

Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом податкових зобов`язань та не сплачених боржником у добровільному порядку за: податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, згідно податної самостійно за 2020 рік податкової декларації від 06 січня 2021 року №635090, відповідачем не сплачено податкового зобов`язання на суму 9 360,00 грн по терміну сплати 02 серпня 2021 року, згідно податної самостійно за 2021 рік податкової декларації від 09 лютого 2022 року №, відповідачем не сплачено податкового зобов`язання на суму 12 870,00 грн по терміну сплати 01 серпня 2022 року; військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, згідно поданої самостійно за 2020 рік податкової декларації від 06 січня 2021 року №635090, відповідачем не сплачено податкового зобов`язання на суму 780,00 грн по терміну сплати 02 серпня 2021 року, згідно податної самостійно за 2021 рік податкової декларації від 09 лютого 2022 року №, відповідачем не сплачено податкового зобов`язання на суму 1 072,50 грн по терміну сплати 01 серпня 2022 року; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, згідно податкових повідомлень-рішень від 04 травня 2020 року №0-0312 на суму 3 713,97 грн, від 26 лютого 2012 року №0-0312 на суму 3 853,18, від 24 червня 2022 року №0-0312 на суму 5 340,00 грн; орендну плату з фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення від 13 травня 2019 року №64138-5413-0312 на суму 15 072,16 грн.

У зв`язку із несплатою узгодженої суми податкових зобов`язань у добровільному порядку протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) вказана заборгованість набула статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу ОСОБА_1 на її податкову адресу були сформована та надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога від 15 лютого 2017 року №496-03, яка отримана відповідачем 24 лютого 2017 року проте вжиті заходи не спричинили погашення податкового боргу.

Враховуючи наявність несплаченого податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивач звернувся до суду з даним позовом (арк. спр. 1-2).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 28).

Вказана ухвала направлена в електронному вигляді за допомогою підсистеми «Електронний суд» та була доставлена в електронний кабінет відповідача 25 червня 2024 року, про що свідчить відповідна довідка, наявна в матеріалах справи (арк. спр. 30), однак відповідач відзив на позов не подав, як і будь-яких доказів на спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Наявність заборгованості у ОСОБА_1 перед бюджетом на загальну суму 52 061,81 грн підтверджується зворотнім боком облікової картки платника за вказаним платежем (арк. спр. 15-23).

Податковий борг на загальну суму 52 061,81 грн виник за: податок на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, згідно податної самостійно за 2020 рік податкової декларації від 06 січня 2021 року №635090, відповідачем не сплачено податкового зобов`язання на суму 9 360,00 грн по терміну сплати 02 серпня 2021 року, згідно податної самостійно за 2021 рік податкової декларації від 09 лютого 2022 року №, відповідачем не сплачено податкового зобов`язання на суму 12 870,00 грн по терміну сплати 01 серпня 2022 року; військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, згідно поданої самостійно за 2020 рік податкової декларації від 06 січня 2021 року №635090, не сплачено податкового зобов`язання на суму 780,00 грн по терміну сплати 02 серпня 2021 року, згідно податної самостійно за 2021 рік податкової декларації від 09 лютого 2022 року №, не сплачено податкового зобов`язання на суму 1 072,50 грн по терміну сплати 01 серпня 2022 року; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, згідно податкових повідомлень-рішень від 04 травня 2020 року №0-0312 на суму 3 713,97 грн, від 26 лютого 2012 року №0-0312 на суму 3 853,18, від 24 червня 2022 року №0-0312 на суму 5 340,00 грн; орендну плату з фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення від 13 травня 2019 року №64138-5413-0312 на суму 15 072,16 грн (арк. спр. 4).

Позивач, відповідно до статті 59 ПК України, надіслав ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу за формою «Ф» від 15 лютого 2017 року №496-03 на загальну суму податкового боргу 25 803,89 грн, та, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення, та була вручена відповідачу 24 лютого 2017 року (арк. спр. 5).

З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку не сплатив податковий борг: з податку доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; орендну плату з фізичних осіб, тому контролюючий орган просить стягнути з нього вказану заборгованість у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, а згідно із пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як установлено пунктом 54.5 статті 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом установлено, що податкові повідомлення-рішенні від 04 травня 2020 року №0-0312 на суму 3 713,97 грн, від 26 лютого 2021 року №0-0312 на суму 3 853,18, від 24 червня 2022 року №0-0312 на суму 5 340,00 грн, від 13 травня 2019 року №64138-5413-0312 на суму 15 072,16 грн, які надіслані відповідачу на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (арк. спр. 9-12).

Як обумовлено пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Зазначені податкові повідомлення-рішення із довідкою оператора поштового зв`язку про причини невручення за закінченням терміну зберігання з урахуванням приписів пункту 42.5 статті 42 ПК України вважаються врученими відповідачу.

Суд також зауважує, що поштові відправлення здійснювались за адресою АДРЕСА_1 та вручались ОСОБА_1 , що підтверджує факт проживання та/чи перебування відповідача за таким адресом.

Суд враховує, що податковий борг в загальній сумі 52 061,81 грн, який заявлений до стягнення у цій справі, виник у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями, які не скасовані в адміністративному чи у судовому порядку, а тому, в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях податкові зобов`язання є узгодженими та, у зв`язку з їх несплатою вважаються податковим боргом, а також у зв`язку із самостійно поданими податковими деклараціями про майновий стан і доходи за 2020 та 2021 роки (арк. спр. 6-8).

За приписами пункту 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Волинській області сформувало податкову вимогу за формою «Ф» від 15 лютого 2017 року №0-0320 на загальну суму податкового боргу 29 369,23 грн, яка була надіслана у встановленому порядку за адресою ОСОБА_2 та, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення, була отримана особисто отримана відповідачем 01 серпня 2023 року (арк. спр. 6-7).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 52 061,81 грн (п`ятдесят дві тисячі шістдесят одна гривня вісімдесят одна копійка), доказів сплати якої відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення в дохід держави вказаного податкового боргу.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 52 061,81 грн (п`ятдесят дві тисячі шістдесят одна гривня вісімдесят одна копійка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович