Справа № 420/33235/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/33235/23

Перша інстанція: суддя Марин П.П.,

повний текст судового рішення

складено 02.07.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Опалько Олега Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Головне управління ДПС в Одеській області (надалі позивач, ГУ ДПС) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по орендній платі з фізичних осіб 17693,26 грн. на бюджетний рахунок UA0015680, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010900, отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Кодима.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що станом на дату подачі позову, відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість фізичної особи платника податків ОСОБА_1 перед бюджетом становить 17693,26 грн., а саме: заборгованість по орендній платі з фізичних осіб, яка виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню №-1504 від 18.11.2021 року на суму 17693,26 грн.. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» №0-1532 від 27.04.2023 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом. Оскільки відповідач добровільно не сплатив нарахованих йому податкових зобов`язань, то податковий орган звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвоката Опалько Олега Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець 30.06.2004 року, номер запису: 0039890, вид економічної діяльності за КВЕД 51.19.0 Посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту (основний), а 16.07.2014 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності за рішенням фізичної особи підприємця про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до розрахунку податкового боргу станом на подання позовної заяви, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (1КП), за ОСОБА_1 , як за фізичною особою обліковується заборгованість по орендній платі з фізичних осіб перед бюджетом в сумі 17693,26 грн., яка виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню рішенню №-1504 від 18.11.2021 року, яке було вручено адресату 22.09.2022 року, що не заперечується відповідачем.

В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» №0-1532 від 27.04.2023 року, яку направлено платнику рекомендованим листом на адресу відповідача, проте дана вимога була повернута на адресу відправника з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також суд першої інстанції встановив, що представником відповідача на підтвердження сплати податкового боргу надано копію квитанції від 16.09.2022 року на суму 19832,00 грн., призначення платежу: борг ВП №69685579.

Між тим, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження №69685579 від 18.08.2022 року, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа №420/26926/21, виданого 20.06.2022 року Одеським окружним адміністративним судом.

В свою чергу, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 року у справі 420/26926/21 адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості по орендній платі з фізичних осіб 17693,26 грн. на бюджетний рахунок №UА0015680, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Кодима/18010900.

Разом з тим, у рішенні суду від 08.04.2022 року у справі 420/26926/21 встановлено, що податковий борг виник в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №58666-5506-1504 від 28.04.2020 року на суму 17693,26 грн. (основний платіж). У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №72797-13 від 17.11.2020 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що сума боргу в розмірі 17693,26 грн., яка сплачена позивачем в межах виконавчого провадження №69685579, і на яку представник відповідача посилався як на доказ погашення податкового боргу, виникла за інший період та внаслідок прийняття податковим органом іншого податкового рішення, ніж те, що досліджується в рамках адміністративної справи №420/33235/23.

Також суд першої інстанції відхилив доводи представника відповідача стосовно того, що у ОСОБА_1 з моменту припинення підприємницької діяльності (державної реєстрації припинення фізичної особи підприємця) відсутній обов`язок сплачувати орендну плату, відповідно до п.37 договору, зазначивши, що податковий борг виник внаслідок не сплати відповідачем податкового зобов`язання, визначеного податковим органом в податковому повідомленнірішенні №-1504 від 18.11.2021 року, і яке є узгодженим податковим зобов`язанням, а тому в рамках даної справи суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності визначення (нарахування) контролюючим органом грошових зобов`язань, оскільки оцінка податкового правопорушення, встановленого за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування такої позиції суд першої інстанції послався на аналогічну правову позицію, яка викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 року у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 року у справі №804/8630/16 , від 03.02.2022 року у справі №560/4343/19.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оскарження податкового повідомлення-рішення №-1504 від 18.11.2021 року в окремому судовому процесі, чи пред`явлення зустрічного позову в межах цієї справи, та враховуючи відсутність доказів погашення заявленої до стягнення суми податкового боргу, суд першої інстанції дійшов висновку що позов Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі апелянт повторив свої доводи, які були наведені ним у відзиві на позов, та зазначив, що враховуючи факт припинення позивачем підприємницької діяльності в 2014 році у відповідача вже немає обов`язку по сплаті орендної плати, заборгованість по якій є предметом стягнення у цій справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи апелянта відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.18).

Главою 9 Розділу ІІ ПК України передбачено погашення податкового боргу платників податків.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, передумовою для стягнення простроченої заборгованості є надсилання платнику податків податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, у зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №0-1532 від 27.04.2023 року на суму 17693,26 грн., яку направлено платнику рекомендованим листом на адресу відповідача, проте дана вимога була повернута на адресу відправника з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги згідно п.56.1 ст.56 ПК України, а також доказів визнання протиправною та скасування такої вимоги податкової вимоги матеріали справи не містять, і сторони на такі факти не посилаються.

Виходячи з того, що податкове повідомлення-рішення №-1504 від 18.11.2021 року та податкова вимога №0-1532 від 27.04.2023 року на суму 17693,26 грн. були направлені за належною адресою відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією, і не були оскаржені відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку, то визначена цими рішеннями сума податкових зобов`язань є узгодженою, а тому набула статус податкового боргу.

Колегія суддів зазначає, що наявність узгодженого податкового боргу відповідача в рамках даної справи є доведеною, і відповідач не скористався своїм правом на її оскарження у встановленому законодавством порядку, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на факт припинення відповідачем у 2014 своєї підприємницької діяльності колегія суддів відхиляє, оскільки податкове повідомлення-рішення №-1504 від 18.11.2021 року та податкова вимога №0-1532 від 27.04.2023 року на суму 17693,26 грн. винесенні не відносно приватного підприємця ОСОБА_1 , а відносно фізичної особи платника податків ОСОБА_1 .

Крім того, податковий органів звернувся з даним позовом до відповідача, як до фізичної особи, а не як до суб`єкта господарювання - приватного підприємця.

Правомірність же нарахування відповідачу податкових зобов`язань повідомлення-рішення №-1504 від 18.11.2021 року не є предметом розгляду у даній справи.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Опалько Олега Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька