Справа № 420/16347/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням нової редакції позову від 06.06.2024 р., просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді по суті рапорту ОСОБА_1 від 04.12.2023 року про звільнення його з військової служби у запас за станом здоров`я на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" згідно свідоцтва про хворобу № 630, виданого військово-лікарською комісією "Комунального некомерційного підприємства "Одеська міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради від 01.12.2023 року;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас на підставі його рапорту від 04.12.2023 року про звільнення його з військової служби у запас за станом здоров`я на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" згідно свідоцтва про хворобу № 630, виданого військово-лікарською комісією "Комунального некомерційного підприємства "Одеська міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради від 01.12.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходить службу в НОМЕР_2 окремому спеціальному батальйоні (військова частина НОМЕР_1 ). Згідно свідоцтва про хворобу № 630, виданого військово- лікарською комісією «Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради від 01.12.2023 року, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з переоглядом за 6 місяців внаслідок тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. 04.12.2023 року ОСОБА_1 , діючи згідно абзацу 3 статті 262 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 і подав рапорт про звільнення його з військової служби за станом здоров`я згідно пп. "б" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а ІНФОРМАЦІЯ_2 направив на військову частину НОМЕР_1 засобами СЕДО рапорт ОСОБА_1 від 04.12.2023 року про звільнення. Станом на 25.05.2024 року рішення про звільнення Позивача згідно його рапорту від 04.12.2023 року не прийнято.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.08.2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає, що в діях командира військової частини НОМЕР_1 відсутні ознаки протиправної бездіяльності, оскільки рапорт позивача не був розглянутий внаслідок дисциплінарного правопорушення старшого лейтенанта ОСОБА_2 , якого за даним фактом притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Крім цього, відповідно до довідки ВЛК від 11.06.2024 року № 5064, старшого солдата ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить такі висновки.

Старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 23.03.2023 року.

Згідно з довідкою про обставини отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) за вих. № 824, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2023 року, старший солдат ОСОБА_1 27.04.2023 року в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі АДРЕСА_1 під час бойових дій внаслідок ворожого обстрілу отримав осколкове сліпе поранення лівої гомілки з неповним переломом великогомілкової кістки.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 630, виданого військово- лікарською комісією «Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради від 01.12.2023 року, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців внаслідок тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

27.12.2023 року до ВЧ НОМЕР_1 за вх. № 1073 надійшов супровідний лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.12.2023 року № 5630, згідно з яким на адресу відповідача направлено рапорт солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби, згідно ст. 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Суд встановив, що рапорт ОСОБА_1 розглянуто не було, у зв`язку із дисциплінарним проступком начальника групи персоналу військової частини НОМЕР_1 , за що останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.07.2024 року № 1174-АД.

24.04.2024 року позивач звернувся до командира ВЧА4150 із рапортом про надання йому направлення на проходження повторної ВЛК для визначення ступеню придатності до військової служби.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 11.06.2024 року № 5064, старшого солдата ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військовий частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Згідно з рапортом ОСОБА_1 від 12.06.2024 року, останній доповів командиру ВЧ НОМЕР_1 про повернення з ВЛК.

Згідно з рапортом ОСОБА_1 від 17.06.2024 року, останній доповів клопотав перед командиром ВЧ НОМЕР_1 про надання дозволу на госпіталізацію у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду вказаної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ, передбачено види військової служби : строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-ХІІ. При цьому підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період встановлені у частині 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ та розмежовані з огляду на період застосування: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (пункт 1); під час воєнного стану (пункт 2).

Таким чином, з огляду на введення в Україні військового стану та зважаючи на вид військової служби, яку проходить позивач, підстави звільнення його з військової служби визначені у пункті 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, а саме : б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

Отже, підставою для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, є зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Відповідно до ч. 3 п. 262 ЗУ «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», в особливий період військовослужбовці, які згідно з висновком військово-лікарської комісії мають право на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) чи визнані непридатними до військової служби, направляються до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання документів з військової частини щодо надання відпустки або звільнення з військової служби у порядку, встановленому Міністерством оборони України. Військовослужбовці також мають право особисто подавати документи для оформлення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), а також для оформлення звільнення з військової служби у порядку, встановленому Міністерством оборони України.

Так, позивач через ІНФОРМАЦІЯ_6 звернувся з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив звільнити його з військової служби відповідно підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - для військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців

Згідно матеріалів справи, рапорт позивача про звільнення з військової служби не розглянутий.

Відносини щодо проходження в Україні військової служби регулюються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 (далі - Положення).

Відповідно до частини другої пункту 225 Положення, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Згідно з пунктом 240 Положення військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Відповідно до пункту 260 Положення, під час дії особливого періоду військовослужбовці звільняються з військової служби з підстав, визначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 26-2 названого Закону.

Військовослужбовці, які перебувають на військовій службі та визнані військово-лікарською комісією непридатними до неї з виключенням з військового обліку, підлягають звільненню у відставку за станом здоров`я, а визнані тимчасово непридатними до військової служби з повторним медичним обстеженням через 6 або 12 місяців - звільненню в запас за станом здоров`я із зазначенням у наказі про звільнення, що ці особи підлягають повторному медичному обстеженню після закінчення відповідного строку.

Проте відповідач рапорт позивача про звільнення з військової служби не розглянув.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої пункту 240 Положення після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно. При цьому у відповідача відсутні дискреційні повноваження щодо прийняття чи неприйняття такого наказу.

Таким чином, суд кваліфікує бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у у не розгляді по суті рапорту ОСОБА_1 від 04.12.2023 року про звільнення його з військової служби у запас за станом здоров`я на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" згідно свідоцтва про хворобу № 630, виданого військово-лікарською комісією "Комунального некомерційного підприємства "Одеська міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради від 01.12.2023 року, як протиправну.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас на підставі його рапорту від 04.12.2023 року про звільнення його з військової служби у запас за станом здоров`я на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" згідно свідоцтва про хворобу № 630, виданого військово-лікарською комісією "Комунального некомерційного підприємства "Одеська міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради від 01.12.2023 року, суд зазначає наступне.

Свідоцтвом про хворобу № 630, виданим військово-лікарською комісією "Комунального некомерційного підприємства "Одеська міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради від 01.12.2023 року, передбачено проходження ОСОБА_1 медичного переогляду через 6 місяців.

Тобто, вказане свідоцтво про хворобу є чинним протягом 6 місяців, які відраховуються з 01.12.2023 року.

Суд встановив, що ОСОБА_1 пройшов медичний переогляд та згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 11.06.2024 року № 5064, старшого солдата ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військовий частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Тобто, станом на час вирішення спору судом, старший солдат ОСОБА_1 не є таким, що непридатний до військової служби, а отже, і підстав для його звільнення з військової служби на підставі свідоцтва про хворобу, що втратило чинність та є вичерпаним, немає.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат у вигляду судового збору відсутні.

Доказів щодо понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді по суті рапорту ОСОБА_1 від 04.12.2023 року про звільнення його з військової служби у запас за станом здоров`я на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" згідно свідоцтва про хворобу № 630, виданого військово-лікарською комісією "Комунального некомерційного підприємства "Одеська міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради від 01.12.2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Відповідач військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 18.09.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо