Справа № 560/6460/24
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6460/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом Військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути вартість завданої шкоди у розмірі 11989,18 грн.

В обґрунтування позову вказує, що в результаті службового розслідування встановлено, що відповідач 27.12.2023 самовільно без зброї залишив місце розташування роти вогневої підтримки 2-го штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 без поважних причин. Збитки, завдані відсутністю відповідача на військовій службі в розмірі 119893,18 грн підлягають стягненню з відповідача. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2024 №612 зазначені збитки в розмірі 11989,18 грн, віднесені на рахунок відповідача. На дату притягнення до матеріальної відповідальності відповідач не відшкодовував позивачу збитки в сумі 11989,18 грн. Тому, посилаючись на Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» просить стягнути з відповідача завдану шкоду у розмірі 11989,18 грн.

Ухвалою від 03.05.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву військової частини НОМЕР_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Оскільки відповідач правом на подання відзиву не скористався, то відповідно до вимог частини 6 статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Відповідач - ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2023 №7499 призначене службове розслідування за фактом відсутності відповідача на військовій службі у зв`язку із самовільним залишенням розташування підрозділу.

За результатом службового розслідування складений Акт від 28.01.2024, яким установлений факт порушення відповідачем вимог статей 11, 16, 37, 49, 127-128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України і статей 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у зв`язку з самовільним залишенням розташування військової частини, та факт переплати відповідачу премії за грудень 2023 року в розмірі 11989,18 грн

На підставі Акту про результати службового розслідування від 28.01.2024 командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 31.01.2024 №612 про притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності та стягнення з нього завданих державі збитків в сумі 11989,18 грн (переплати премії за грудень 2023 року у розмірі 11989,18 грн).

Посилаючись на відсутність добровільної сплати відповідачем вказаних коштів, позивач звернувся до суду з чим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232- XII (далі Закон №2232).

Відповідно до частини 4 статті 2 Закону №2232 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків регулює Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року N 160-IX (далі Закон N 160-IX).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону N 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

За визначенням пунктів 4 і 5 частини 1 статті 1 Закону N 160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Положеннями частин 1 і 2 статті 7 Закону N 160-IX передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону N 160-IX термін "військове майно", що застосовується в цьому Законі, вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21.09.1999 № 1075-XIV (далі Закон № 1075-XIV) військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку, а також акції, частки у статутному капіталі юридичних осіб (далі - корпоративні права) тощо.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1075-XIV військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. (частина 1 статті 10 Закону N 160-IX).

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону N 160-IX умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача завдану державі шкоду в сумі 11090,18 грн, яка виникла у зв`язку з переплатою грошового забезпечення та премії за період з 01.12.2023 по 31.12.2023, розмір якої підтверджується актом службового розслідування та довідкою Військової частини від 13.01.2024 №1198.

В обгрунування наявності передбачених частиною 2 статті 3 Закону N 160-IX умов для притягнення до матеріальної відповідальності та стягнення з відповідача зазначених коштів позивач не надав суду докази, які підтверджують вину відповідача у надмірній виплаті грошового забезпечення у грудні 2023 року та причинний зв`язок між його протиправною поведінкою і безпідставною виплатою йому надмірних сум грошового забезпечення. Акт службового розслідування, наданий позивачем не містить інформації про встановлення зазначених фактів, зокрема, вини відповідача у надмірній виплаті та інших обставин, під час службового розслідування факту самовільного залишення відповідачем військової частини.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за N 745/32197 (далі Порядок №260).

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Позивачем не надані докази, які свідчать про наявність у відповідача обов`язків щодо складання документів, визначених пунктом 3 розділу І Порядку №260, які є підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення, та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини, порушення яких призвело до переплати відповідачу грошового забезпечення у грудні 2023 року.

Вирішуючи позовні вимоги суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведена наявність передбачених частиною 2 статті 3 Закону N 160-IX умов для стягнення з відповідача надмірно виплаченого грошового забезпечення за грудень 2023 року в сумі 11989, 18 грн.

Тому, підстави для задоволення позову відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданої шкоди у розмірі 11989,18 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук