Справа № 727/8204/24
Суддя: Літвінова О. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8204/24
Провадження № 2-а/727/61/24

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Казимір Ольги Михайлівни про скасування постанови СЕ №0111770 вих. №29170 від 14.05.2024 року у справі про адміністративне правопорушення та постанови СЕ № 0110993 вих. №29048 від 09.05.2024 року справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до Інспектора з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Казимір Ольги Михайлівни про скасування постанови СЕ №0111770 вих. №29170 від 14.05.2024 року у справі про адміністративне правопорушення та постанови СЕ № 0110993 вих. №29048 від 09.05.2024 року справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до постанови серії СЕ №0111770 вих. №29170 від 14.05.2024 року ОСОБА_1 на транспортному засобі марки: Toyota, ДНЗ CЕ3838ВС, 27.03.2024 року, 10 год. 26 хв, за адресою: м. Чернівці, вул. Шиллера, скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст. 152-1 КУпАП, а саме не оплатила за послуги з користуванням майданчиком для платного паркування чим порушила Правила паркування транспортних засобів. На підставі чого ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності та наклали на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу 400 грн. 00 коп.(чотириста гривень нуль копійок).

Згідно з постанови серії СЕ №0110993 вих. №29048 від 09.05.2024 року, ОСОБА_1 на транспортному засобі Toyota, днз НОМЕР_1 , 21.03.2024 року, 12 год 11хв, за адресою: м. Чернівці, вул. Заньковецької Марії, 10, скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а саме, відповідальна особа здійснила зупинку ближче 10 м (а саме 0,95 м) від пішохідного переходу, порушив п.15.9(г) ПДР. Та притягнуто до адміністративної відповідальності та наклали адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680 грн. 00 коп.

Однак позивач вважає, що постанова серії СЕ №0111770 вих. №29170 від 14.05.2024 року та постанова СЕ №0110993 вих. №29048 від 09.05.2024 року підлягає скасуванню на підставі того, що з березня 2024 року транспортний засіб, який перебуває у власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 2019 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , має відомість про належного користувача автомобілем.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно з ч. 1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 як власник транспортних засобів передав їх в належне користування іншій особі.

Так, у день вчинення адміністративних правопорушень транспортний засіб Toyota, днз НОМЕР_1 , у користуванні ОСОБА_1 не перебували.

Отже, належним користувачем транспортного засобу Toyota, днз НОМЕР_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення була інша особа.

Згідно з п.п.3 п.2 Порядку №1197 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п.п.2 п.3 вищезазначеного Порядку, підставою внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Згідно з п.24 Порядку №1197 внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи усі наведені вище встановлені судом обставини справи у своїй сукупності, а також те, що позивачем належними доказами доведено факт внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER HYBRID 2019 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , суд вважає, що постанова №0111770 про накладення адміністративного стягнення серії СЕ та постанова №0110993 про накладення адміністативного стягнення серії СЕ підлягають скасуванню.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність складу вищенаведеного адміністративного правопорушення у діях позивача, суд дійшов висновку, що зазначені постанови підлягають скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що позивачем призверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1211,00 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

З урахуванням наведенного сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,00 грн. підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень зарахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 139, 141, 205, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Казимір Ольги Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії СЕ №0111770 вих. № 29170 від 14.05.2024 року, винесену інспектором з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Казимір Ольгою Михайлівною.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії СЕ №0110993 вих. №29048 від 09.05.2024 року, винесену інспектором з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Казимір Ольгою Михайлівною.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП.

Стягнути з Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Літвінова О.Г.