Справа № 440/15725/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/15725/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги:

1) визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/915/5001 від 02 жовтня 2023 року;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/916/5001 від 02 жовтня 2023 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2023 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, по взаємовідносинах з ТОВ "ДПЗ "Мікон" (), TOB "Техноекс" (), ТОВ "Пілігрім IV" (), Полтавське обласне КП "Полтавафарм" (), ТОВ "Геомакс" (), ПП "Векторпостач" (), ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" (), ПП "Техно-маркет" (), ТОВ "Єристівський ГЗК" (), ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" (), ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ () на загальну суму 169 196,76 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі також позивач, ПрАТ "Полтавський ГЗК") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України (далі також відповідач), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 24.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом. На підставі приписів частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, статей 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

Аргументи учасників справи

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неправомірність спірних податкових повідомлень-рішень, якими зменшено суму від`ємного значення та зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість (надалі - ПДВ). Позивач стверджував, що при формуванні податкового кредиту ним у повній мірі дотримані вимоги Податкового кодексу України (надалі - ПК України); здійснення господарських операцій платника з ТОВ "ДПЗ "Мікон", TOB "Техноекс", ТОВ "Пілігрім IV", Полтавське обласне КП "Полтавафарм", ТОВ "Геомакс", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" (), ПП "Техно-маркет", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку. Постачальниками зареєстровані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, інші первинні документи складені вони у повній відповідності до вимог ПК України та Закону №996, а контрагенти на момент їх складання перебували в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і зареєстровані платниками податку на додану вартість. ПрАТ "Полтавський ГЗК" дійсно придбало товари, відобразило їх придбання в бухгалтерській та податковій звітності, використало придбаний товар у виробництві. Все це в повній мірі підтверджується наданими під час перевірки документами.

Натомість висновки акта перевірки ґрунтуються на припущеннях податкових ревізорів-інспекторів, а не на підставі аналізу фінансово-господарської діяльності платника податку і первинних документів, що у повному обсязі надавалися під час проведення перевірки.

Відповідач проти позову заперечував.

У відзиві на позов /том ІІ, а.с. 227-253/ представник відповідача стверджувала про правомірність проведення перевірки та обґрунтованість прийнятих рішень. Свою позицію мотивувала посиланням на те, що господарські правовідносини позивача з його контрагентами не підтверджені з урахуванням наявної у податкового органу інформації про спроможність постачальників виконати свої зобов`язання за договорами поставки.

Так, проведеною перевіркою встановлено порушення абз. "а" п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1, 2 п. 198.3 п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, абз. "б" та "в" п. 200.4 ст. 200 розд. V ПКУ від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) ПрАТ "Полтавський ГЗК", внаслідок чого підприємством завищено суму податкового кредиту, що призвело до завищення суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2023 року на суму ПДВ 169 196, 76 грн та щодо завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, по податковій декларації з ПДВ за травень 2023 року на 36 532 грн при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами, які декларують господарські операції при відсутності можливості їх здійснення (відсутність (або незначна наявність) основних засобів; відсутність технічної та матеріальної бази для постачання ТМЦ; неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації товарів; неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів тощо) а саме: ТОВ "ДПЗ "Мікон", TOB "Техноекс", ТОВ "Пілігрім IV", Полтавське обласне КП "Полтавафарм", ТОВ "Геомакс", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", ПП "Техно-маркет", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ.

Посадовими особами Східного МУ ДПС по роботі з ВПП в Акті №883 детально відображені порушення податкового законодавства з обґрунтуванням та доказами щодо непідтвердження реальності здійснення операцій між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та контрагентами ТОВ "ДПЗ "Мікон", TOB "Техноекс", ТОВ "Пілігрім IV", Полтавське обласне КП "Полтавафарм", ТОВ "Геомакс", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", ПП "Техно-маркет", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ.

05.12.2023 до суду надійшли додаткові пояснення /том ІІ, а.с. 257-263/, у яких представник відповідача зазначала, що відповідачем було здійснено додатково запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) від 06.11.2023 №3568/5/32-00-05-04-06 про надання інформації стосовно транспортних засобів та водіїв та отримано відповідь від 14.11.2023 №31/4-4377. Встановлено, що у ТОВ "Пілігрім IV", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", ПП "Техно-маркет", ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ транспортні засоби відсутні на обліку, не реєструвались та з обліку не знімались.

Також зазначала, що хоча у підприємства TOB "Техноекс" наявні транспортні засоби, однак у товарно-транспортній накладній від 02.05.2023 №2305021 вказано автомобіль МАН НОМЕР_1 , який не перебуває у власності відповідного контрагента та у власності підприємства позивача.

Крім того, представник відповідача вказувала, що у періоді, який перевірявся, головою правління ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" був ОСОБА_1 (призначений на посаду згідно з Протоколом Загальних зборів акціонерів від 16.04.2007 № 516, наказ від 29.04.2015 № 13-к по день підписання акта перевірки; тимчасово виконуючі обов`язки головного бухгалтера: ОСОБА_2 з 20.02.2023 (призначена на посаду згідно з наказом від 20.02.2023 № 324к) по 26.07.2023; ОСОБА_3 з 27.07.2023 (призначена на посаду згідно з наказом від 26.07.2023 №1371к) по день підписання акта перевірки. Однак, ряд первинних бухгалтерських документів підписано від імені ПрАТ "Полтавський ГЗК" особами, повноваження яких не встановлені, документів на підтвердження повноважень підписантів до перевірки та до позовної заяви надано не було.

Крім того, ряд первинних документів містить недоліки заповнення, так як відсутність П.І.Б. та посади осіб, які підписали відповідний документи зі сторони постачальника та покупця; в графах "отримано" зазначено осіб, які не є директором чи головним бухгалтером підприємства, а додаткових документів на підтвердження повноважень надано не було; у платіжних документах повинні бути наявні заповненні "Дата одержання банком" та "Дата проведення банком", однак відповідні реквізити у деяких платіжних документах не заповненні.

Розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини

Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" зареєстроване як юридична особа рішенням виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області від 05 січня 1995 року, ідентифікаційний номер за /том ІІ, а.с. 203-208/.

ПрАТ "Полтавський ГЗК" перебуває на обліку платників податків у Східному міжрегіональному управлінні Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків та з 28.06.1997 зареєстроване платником податку на додану вартість ІПН 23, свідоцтво №23517488.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ від 02 грудня 2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ (зі змінами), внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ та Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом від 21.04.2022 № 2212-ІХ), та на підставі повідомлення від 19.07.2023 № 120/32-00-07-06-13, виданого Східним МУ ДПС по роботі з ВПП й наказу від 19.07.2023 №171-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року (вх. від 16.06.2023 № ).

За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 17.08.2023 №883/32-00-50-01/00191282 /том І, а.с. 15-22/, в якому, крім іншого, встановлено порушення пункту 192.3 статі 192, підпункту "а" пункту 198.1, абзаців 1-3 пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 з урахуванням норм пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу, завищено суму податкового кредиту за травень 2023 року на суму ПДВ 358 915 грн, внаслідок чого порушено:

- пункт 200.1, абзацу "в" пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2023 року на суму 322 383 грн,

- пункт 200.1, абзацу "в" пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу в частині завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за травень 2023 року на 36 532, грн.

- відповідно до абзацу "б" пункту 200.4, абзацу "в" пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу у ПрАТ "Полтавський ГЗК" відсутнє право на бюджетне відшкодування від`ємного значення за травень 2023 року на суму 4 774 204 грн.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.10.2023:

№000/915/5001, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування за травень 2023 року на 36 532,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 18 266,00 грн /том І, а.с. 9-10/;

№000/916/5001, яким товариству зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 322 383,00 грн /том І, а.с. 12-13/.

Не погодившись з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.10.2023 №000/915/5001 повністю та №000/916/5001 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2023 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, по взаємовідносинах з ТОВ "ДПЗ "Мікон", TOB "Техноекс", ТОВ "Пілігрім IV", Полтавське обласне КП "Полтавафарм", ТОВ "Геомакс", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", ПП "Техно-маркет", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ, на загальну суму 169 196,76 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено ПК України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У пункті 198.6 статті 196 Податкового кодексу України наведено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пункту 200.1. статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4. наведеного кодексу передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, у статті 1 названого Закону визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Висновки щодо правозастосування

У цій справі позивач оспорює правомірність податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, за якими йому зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2023 року та застосовано штрафні санкції, а також зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2023 року з огляду на не підтвердження реальності здійснення операцій між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "ДПЗ "Мікон", TOB "Техноекс", ТОВ "Пілігрім IV", Полтавське обласне КП "Полтавафарм", ТОВ "Геомакс", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", ПП "Техно-маркет", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", ВКП "Авангард" ЛТД.

Правомірність порядку та підстав проведення перевірки позивачем не оспорюється.

Щодо суті виявлених під час перевірки порушень, суд, приймаючи рішення у цій справі, виходить з того, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, від`ємного значення та бюджетного відшкодування наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Перевіряючи правомірність висновків податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та контрагентами в оспорюваній сумі, які покладені в основу оскаржуваних рішень (додаток 9 до акта перевірки /том І, а.с. 23-50/), суд зазначає таке.

Судом встановлено, що між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "ДПЗ "Мікон" укладено договір від 21.01.2022 №103, за умовами якого позивач придбав у квітні 2023 року підшипники /том І, а.с.88-94/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: рахунку від 26.04.2023 №163 /том І, а.с. 95/, податкової накладної від 26.04.2023 №41 /том І, а.с. 96/, квитанції про реєстрацію податкової накладної від 11.05.2023 /том І, а.с. 97/, прибуткового ордера №92 від 28.04.2023 /том І, а.с. 98/; накладної від 26.04.2023 №235 /том І, а.с. 99/.

Транспортування придбаного товариством позивача товару підтверджено експрес-накладною "Нова пошта" від 28.04.2023 /том І, а.с. 101/.

Якість придбаного товару підтверджується залученою до матеріалів справи копією сертифіката якості /том І, а.с. 102-103/.

Оплата придбаного позивачем товару підтверджена копією платіжного доручення від 02.05.2023 №2513 /том І, а.с. 104/.

Підставами для висновку відповідача про завищення податкового кредиту за травень 2023 року по взаємовідносинам з ТОВ "ДПЗ "Мікон" на суму 263,29 грн слугували наступні аргументи /том І, а.с. 23-24/:

- 01.03.2023 прийнято рішення №10100 про відповідність ТОВ "ДПЗ "Мікон" критеріям ризиковості платника податку;

- засновник, бухгалтер та керівник ТОВ "ДПЗ "Мікон" - одна й та сама особа, яка є посадовою особою одночасно 5 підприємств, 2 з яких не звітують, 2 мають критерії ризиковості;

- ТОВ "ДПЗ "Мікон" придбано ТМЦ з ідентичною номенклатурою у ТОВ "Автотех Ритейл", який не є імпортером зазначених ТМЦ.

Між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "НВП "Техноекс" укладено договір від 27.07.2021 №1730, за умовами якого позивач придбав у травні 2023 року відвід 90 32х3 ст20 ДСТУ ГОСТ 17375:2003, відвід 90 57х4 ст20 ДСТУ ГОСТ 17375:2003, відвід 90 325х16 ст20 ДСТУ ГОСТ 17375:2003 (УКТЗЕТ 7307), перехід К 426х12-377х12 ст20 ДСТУ ГОСТ 17378:2003 (код УКТ ЗЕД 7307) /том І, а.с. 105-111/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: специфікації №6 від 27.0.42023 /том І, а.с. 112/ рахунку на оплату від 27.04.2023 №474 /том І, а.с. 118/, податкової накладної від 02.05.2023 №494 /том І, а.с. 113/, витяг з ЄРПН про реєстрацію податкової накладної від 02.05.2023 №494 /том І, а.с.114-115/, прибуткового ордера №111 від 03.05.2023 /том І, а.с. 116/; видаткової накладної від 02.05.2023 №494 /том І, а.с. 117/.

Транспортування придбаного товариством позивача товару підтверджено товарно-транспортною накладною від 02.05.2023 /том І, а.с. 119-120/.

Якість придбаного товару підтверджується залученою до матеріалів справи копією сертифіката якості /том І, а.с. 121/.

Оплата придбаного позивачем товару підтверджена копіями платіжних доручень від 08.06.2023 №5831 /том І, а.с. 124, /від 20.06.2023 №6645 /том І, а.с. 123/, від 22.06.2023 №6988 /том І, а.с. 122/.

Заперечуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту в розмірі 25 346,60 грн за наслідками господарських операцій з ТОВ "НВП "Техноекс", контролюючий орган зазначив, що:

- прийнято рішення про відповідність ТОВ "НВП "Техноекс" критеріям ризиковості платника податку від 11.03.2023 №15151, від 06.07.2023 №20687.

- за результатами проведеного аналізу даних інформаційних баз ДПС України: ІС "Податковий блок", АІС "Архів електронної звітності", АІС "Єдиний реєстр податкових накладних" встановлено, що ТОВ "НВП "Техноекс" у березні 2023 року придбавав заготовки ТМЦ з ідентичною номенклатурою у ТОВ "Металінсайт", який у свою чергу декларує господарські операції при відсутності можливості їх здійснення;

- відсутність фактичних постачальників товару по ланцюгу придбання ТМЦ;

- до перевірки надано сертифікат за підписом служби ВТК ТОВ "НВП "Техноекс", в якому вказано, що вироби відповідають ТУ. Виробник в документі зазначений TECHNOEKS FITTINGS AND FLANGES. Надання сертифікату від ТОВ "НВП "Техноекс" не доводить, що саме ТОВ "НВП "Техноекс" є виробником зазначеного товару;

- не встановлено зареєстрованих податкових накладних від перевізника, зазначеного в товарно-транспортній накладній від 02.05.2023 №2305021- ФОП ОСОБА_4 /том І, а.с. 25-26/.

Також, між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "Пілігрим ІV" укладено договір від 27.10.2015 №5007 про постачання теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого позивач придбав теплову енергію в гарячій воді /том І, а.с. 125-130/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: розрахунку вартості 1 Гкал /том І, а.с. 131, 149а,/, технічних умов /том І, а.с. 131-134, 135-136, 137-138, 150-152, 153-155/, копії актів розмежування відповідальності /том І, а.с. 139-141, 156-157/, копії додаткових угод /том І, а.с. 147-149, 158-176/, податкових накладних від 11.04.2023 №42 /том І, а.с. 177/, №43 /том І, а.с. 178/, від 18.05.2023 №61 /том І, а.с. 187/, витягів з ЄРПН про підтвердження факту реєстрації податкових накладних /том І, а.с.179-180, 188-189/, актів прийому передачі наданих послуг від 28.03.2023 №03-03-2 /том І, а.с. 184/, №03-3-3 /том І, а.с. 182/, від 25.05.2023 №05-1-1 /том І, а.с. 193/, рахунків-фактури від 18.05.2023 №2 /том І, а.с. 191/, від 25.05.2023№05-1-1 /том І, а.с. 192/.

Оплата придбаної позивачем теплової енергії підтверджена копіями листа ТОВ "Єристівський ГЗК" від 11.04.2023 №265/04 /том І, а.с. 185/, платіжних доручень від 11.04.2023 /том І, а.с. 186, /від 18.05.2023 №4118 /том І, а.с. 190/, від 22.06.2023 №6988 /том І, а.с. 122/, від 06.06.2023 №5277 /том І, а.с. 194/.

Крім того, між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "Пілігрим ІV" укладено та договір постачання теплової енергії на бойлерну ГЦ від 31.05.2019 /том І, а.с. 195-202/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: технічних умов /том І, а.с. 203-205/, копії актів розмежування відповідальності /том І, а.с. 206-214/, копії додаткових угод /том І, а.с. 217-220/, податкових накладних від 07.06.2022 №60 /том І, а.с. 221/, від 11.04.2023 №41 /том І, а.с. 229/, витягів з ЄРПН про підтвердження факту реєстрації податкових накладних /том І, а.с. 222-223, 230-231/, актів прийому передачі наданих послуг від 25.05.2022 №05-4-1 /том І, а.с. 226/, № від 28.03.2023 №03-4-2 /том І, а.с. 233/, рахунків-фактури від 25.05.2022 №05-4-1 /том І, а.с. 225/, від 20.05.2022 №3 /том І, а.с. 228/, від 28.03.2023 №03-4-2 /том І, а.с. 232/.

Оплата придбаної позивачем теплової енергії підтверджена копіями платіжних інструкцій від 07.06.2022 №20949 /том І, а.с. 224/, від 20.05.2022 №18767 /том І, а.с. 227/, від 11.04.2023 /том І, а.с. 235/, листом ТОВ "Єристівський ГЗК" від 11.04.2023 №264/04 /том І, а.с. 234/.

Заперечуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту розмірі 32 731,21 грн та бюджетного відшкодування на суму 21 333,12 грн за наслідками господарських операцій з ТОВ "Пілігрим ІV", контролюючий орган зазначив, що:

- прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку ТОВ "Пілігрим ІV" від 15.06.2023 №14995;

- декларації з ПДВ у 2022 році підприємством не надавались. В червні 2022 року підприємством виписано податкові накладні виключно на ПрАТ "Полтавський ГЗК". При цьому, реєстрацію шести податкових накладних на загальну суму ПДВ 148 790, 01 грн, що складає 97 % від загальних податкових зобов`язань - зупинено. Декларації з ПДВ протягом січня-березня 2023 році підприємством не надано. В квітні 2023 року підприємством виписано податкові накладні виключно на ПрАТ "Полтавський ГЗК". При цьому, реєстрацію дванадцяти податкових накладних на загальну суму ПДВ 281 943, 15 грн, що складає 96% від загальних податкових зобов`язань зупинено, а в травні 2023 року реєстрацію шести податкових накладних на загальну суму ПДВ 193 526,52 грн, що складає 19% від загальних податкових зобов`язань - зупинено /том І, а.с. 26-28/.

Між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та Міжлікарняна аптека №212 - філія Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" від імені Полтавського обласного комунального підприємства "Полтавафарм" укладено договір від 18.02.2020 №36, за умовами якого позивач придбав медичні розчини Міжлікарняної аптеки №212 /том І, а.с. 236-241/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: додаткової угоди /том І, а.с. 242/, податкових накладних від 17.01.2023 №111 /том І, а.с. 243-244/, від 20.01.2023 №150 /том І, а.с. 249/, від 25.11.2022 №210 /том І, а.с. 241-252/, від 22.09.2022 №198 /том І, а.с. 259-260/, від 26.09.2022 №406 м/том І, а.с. 267/; витягами з ЄРПН про реєстрацію податкових накладних /том І, а.с. 245, 253-254, 261-262/, прибуткових ордерів №1 від 20.01.2023 /том І, а.с. 248/, від 25.11.2022 №411 /том І, а.с. 257/, від 26.09.2022 №342 /том І, а.с. 265/; видаткових накладних від 17.01.2023 №111 /том І, а.с. 246/, від 25.11.2022 №221 /том І, а.с. 255/, №136 /том І, а.с. 258/, рахунків від 22.09.2022 №218 /том І, а.с. 263/, від 16.01.2023 №111 /том І, а.с. 247/, від 22.11.2022 №221 /том І, а.с. 256/.

Оплата придбаного позивачем товару підтверджена копіями платіжних доручень від 17.01.2023 №1201 /том І, а.с. 250/, від 22.09.2022 №34821 /том І, а.с. 266/.

Заперечуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту розмірі 2407,83 грн за наслідками господарських операцій з ПОКП "Полтавафарм", контролюючий орган зазначив, що:

- прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку від 12.07.2022 № 1988;

- ПОКП "Полтавафарм" не є виробником або імпортером вищезазначеного товару медичних препаратів, зазначених в накладних;

- згідно з даними АІС "Податковий блок", АІС "Архів електронної звітності", Єдиного реєстру податкових накладних встановлено обрив ланцюга постачання (немає можливості ідентифікувати) медичні засоби, в результаті чого неможливо відстежити походження товару /том І, а.с. 28 зворотній бік - 29/.

Крім того, 24.12.2019 між позивачем (Замовник) та ТОВ "Геомакс" (Підрядник) укладено договір №3817 /том І, а.с. 268-271/, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати у відповідності з умовами даного Договору та у відповідності з переліком робіт (Додаток 1), що є невід`ємною частиною цього Договору та Протоколом (Додаток №3), що є невід`ємною частиною цього Договору, роботи з організації та управління технологічним процесом навантажування вагонів щебенем.

Відповідно до пункту 2.3. Договору фактична вартість робіт визначається відповідно до фактично затрачених робочих годин згідно табелю робочого часу та вартості робочої години на підставі планової калькуляції (Додаток № 2), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору передбачено, що Підрядник виконує роботи на території ПрАТ "Полтавський ГЗК". Замовник забезпечує Підрядника приміщенням, при цьому орендна плата за користування приміщенням не стягується.

Згідно з пунктами 4.3., 4.4. Договору, Підрядник до 25 числа поточного місяця надає акт про виконання робіт за місяць. Оплата здійснюється за фактом виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів за безготівковим розрахунком на рахунок Підрядника.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: протоколів, переліків робіт, калькуляції, податкової накладної, платіжної інструкції /том І, а.с. 272-296/.

Також, 24.12.2019 між позивачем (Замовник) та ТОВ "Геомакс" (Підрядник) укладено договір №3818 /том ІІ, а.с. 1-5/, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати у відповідності з умовами даного Договору, крім інших, наступні роботи:

передвантажна підготовка вагонів, що подаються на комбінат для перевезення щебеню;

навантаження вагонів щебенем та оформлення перевізних документів на території сухої магнітної сепарації.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: додаткових угод, протоколів, переліків робіт, калькуляції /том ІІ, а.с. 21/, податкової накладної /том ІІ, а.с. 23/, витягу з ЄРПН, /том ІІ. а.с. 24-25/, платіжної інструкції /том ІІ, а.с. 29/.

Заперечуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту розмірі 65 065,31 грн за наслідками господарських операцій з ТОВ "Геомакс", контролюючий орган зазначив, що:

- податкові накладні у травні 2022 з номенклатурою "Передвантажна підготовка вагонів, що подаються на комбінат для перевезення щебеню та Навантаження вагонів щебенем та оформлення перевізних документів на території сухої магнітної сепарації" у податковому кредиті ТОВ "Геомакс" відсутні, тобто субпідрядники для виконання вищевказаних робіт не залучались.

- акти у розділі "Найменування робіт" мають лише узагальнені назви, не містять даних про зміст і обсяг господарських операцій (деталізації об`єкта надання послуг), відомостей щодо виду виконаних робіт та їх якості, що не дає можливості встановити перелік проведених робіт, їх склад, кількість та кваліфікаційний склад працівників, які були залучені до проведення робіт та інші чинники, пов`язані з виконанням робіт.

- кількість працюючих, які оформлено/прийнято на підприємстві у періоді реєстрації податкових накладних, фізично не мають можливості виконати задекларований обсяг робіт;

- номенклатура податкових накладних від 31.05.2022 №6, 5, складених та зареєстрованих підприємством не відповідають переліку робіт в Актах від 31.05.2022 №105/22, від 31.05.2022 №05/22.

- ТОВ "Геомакс" звіти щодо наявності працюючих на підприємстві протягом 2022-2023 років до контролюючого органу не надано /том І, а.с. 29, зворотній бік - 32/.

Судом встановлено, що між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ПП "Векторпостач" укладено договір від 27.04.2021 №1121, за умовами якого позивач придбав ТМЦ /том ІІ, а.с. 30-36/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: додаткової угоди від 23.12.2021 №1 /том ІІ, а.с. 37/, специфікації /том ІІ, а.с. 38-39/, податкової накладної від 24.04.2023 №120 /том ІІ, а.с. 40/ витягу з ЄРПН /том ІІ, а.с. 42-43/, видаткової накладної від 24.04.2023 №663 /том ІІ, а.с. 44/, прибуткового ордера №103 від 26.04.2023 /том ІІ, а.с. 46-47/.

Транспортування придбаного товариством позивача товару підтверджено експрес-накладною "Нова пошта" від 27.04.2023 /том ІІ, а.с. 48/.

Якість придбаного товару підтверджується залученими до матеріалів справи копіями документів якості /том І, а.с. 51-64/.

Оплата придбаного позивачем товару підтверджена копіями платіжних доручень /том ІІ, а.с. 49-50/.

Підставами для висновку відповідача про завищення податкового кредиту за травень 2023 року по взаємовідносинам з ПП "Векторпостач" на суму 22 078,80 грн слугували наступні аргументи /том І, а.с. 32-34/:

- товари відповідно ідентичної номенклатури ПП "Векторпостач" придбано у фізичної особи підприємця, платника єдиного податку 3 групи, ОСОБА_5 , який не є виробником та/або імпортером, за даними ЄРПН, ПБ та ЄІАС ДМСУ не встановлено придбання товарів зазначеної номенклатури, не встановлено імпортера/виробника товарів.

Щодо правовідносин ПрАТ "Полтавський ГЗК" із ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", то судом встановлено, що 10.02.2020 між позивачем (Покупець) та ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" (Постачальник) укладено договір №313 /том ІІ, а.с. 65-71/, у відповідності з яким Постачальник зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити продукцію за цінами та у кількості, у строки та на умовах, передбачених цим Договором, а так само обумовлених специфікаціями та/або рахунками, які є невід`ємною частиною цього Договору .

За умовами пунктів 3.1., 3.3. Договору поставка продукції здійснюється на умовах DDP м.Горішні Плавні склад Покупця вул. Будівельників 16, згідно Інкотермс-2010, якщо інше не зазначено у специфікації/рахунку, що є невід`ємною частиною Договору.

Датою поставки та переходу права власності продукції визнається дата приймання на складі Покупця згідно видаткової накладної, оформленої Постачальником.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: додаткової угоди від 05.01.2022 №1 /том ІІ, а.с. 72/, податкової накладної від 11.05.2023 №5 /том ІІ, а.с. 75-76/, квитанції про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН /том ІІ, а.с. 77/, рахунків /том ІІ, а.с. 73-74, 82-83/, видаткової накладної №5/5 від 11.05.2023 /том ІІ, а.с. 78-79/, прибуткового ордера /том ІІ, а.с. 80/.

Транспортування придбаного товариством позивача товару підтверджено експрес-накладною "Нова пошта" від 16.05.2023 /том ІІ, а.с. 87/.

Оплата придбаного позивачем товару підтверджена копією платіжного доручення /том ІІ, а.с. 88/.

Заперечуючи право на формування позивачем податкового кредиту на суму 9 519,82 грн за наслідками господарської операції з ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", контролюючий орган зазначив, що відповідно до даних інформаційної комп`ютерної автоматизованої системи ДПС України, ІС "Податковий блок", АІС "Архів електронної звітності", АІС "Єдиний реєстр податкових накладних", проведеного аналізу співставлення придбання/продажу товару ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" перевіркою встановлено відсутність придбання товару, який в подальшому було реалізовано в адресу ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат". ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" не є виробником або імпортером зазначеного товару. ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" декларує господарські операції при відсутності можливості їх здійснення" /том І, а.с. 34-36/.

Крім того, ПрАТ "Полтавський ГЗК" придбало у ПП "Техно-Маркет" за договором №1570 від 19.10.2022 крісло машиніста крану ОСА 1000Т /том ІІ, а.с. 89-95/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: податкової накладної від 11.05.2023 №5 /том ІІ, а.с. 97/, витягу про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН /том ІІ, а.с. 98-99/, рахунків /том ІІ, а.с. 96, 102/, видаткової накладної від 11.05.2023 /том ІІ, а.с. 100/, прибуткового ордера /том ІІ, а.с. 101/.

Транспортування придбаного товариством позивача товару підтверджено квитанцією "Нова пошта" /том ІІ, а.с. 102/.

Оплата придбаного позивачем товару підтверджена копіями платіжних доручень /том ІІ, а.с. 103, 104/.

Заперечуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту розмірі 1 599,00 грн за наслідками господарських операцій з ПП "Техно-Маркет", контролюючий орган зазначив, що:

- відповідно до даних інформаційної комп`ютерної автоматизованої системи ДПС України, ІС "Податковий блок", АІС "Архів електронної звітності», АІС "Єдиний реєстр податкових накладних", проведеного аналізу співставлення придбання/продажу товару ПП "Техно-Маркет" по ланцюгу постачання за період 2018 2023 роки відсутнє придбання ідентичного товару "крісло машиніста крану оса 1000 т", на який було виписано податкову накладну у травні 2023 року до ПрАТ "Полтавський ГЗК".

- ПП "Техно-Маркет" декларує господарські операції при відсутності можливості їх здійснення /том ІІ, а.с. 38-39/.

Також, між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір від 24.02.2023 №233, за умовами якого позивач придбав лак бакелітовий ЛБС-1 /том ІІ, а.с. 105-107/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: заявки /том ІІ, а.с. 111/, рахунку від 16.05.2023 /том ІІ, а.с. 116/, податкової накладної від 16.05.2023 №163 /том ІІ, а.с. 112/, витягу про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН /том ІІ, а.с. 113-114/, акту приймання-передачі /том ІІ, а.с. 117/.

Транспортування придбаного товариством позивача товару підтверджено товарно-транспортною накладною /том ІІ, а.с. 118/.

Якість придбаного товару підтверджується залученою до матеріалів справи копією сертифіката якості /том ІІ, а.с. 119/.

Підставами для висновку відповідача про завищення податкового кредиту за травень 2023 року по взаємовідносинам з ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 11 660,00 грн слугували наступні аргументи /том ІІ, а.с. 39-40/:

- за результатами проведеного аналізу даних інформаційних баз ДПС України: ІС "Податковий блок", АІС "Архів електронної звітності", АІС "Єдиний реєстр податкових накладних" встановлено, що ТОВ "Єристівський ГЗК" у травні 2023 року придбавало ТМЦ з ідентичною номенклатурою у ТОВ "ІНМА Україна" у кількості 220 кг. ТОВ "ІНМА Україна" вищевказаний товар придбало у травні 2023 у ТОВ "Дніпроавтокраз".

- згідно з наданим до перевірки Сертифікатом якості № 81 виробником "Лак бакелітовий ЛБС-1" є ТОВ "АПС Сервіс Україна" в кількості 1 250 кг, дата виготовлення лаку 05.05.2023. В ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ТОВ "АПС Сервіс Україна", відповідно даних Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено що податковий кредит підприємства за 2022-2023 роки сформовано виключно за рахунок: оренди організаційної техніки, оренди приміщення, водопостачання, водовiдведення, телекомунікаційних послуг. Придбання сировини для виготовлення лаку не встановлено. ТОВ "АПС Сервіс Україна" не є імпортером лаку або сировини для його виготовлення.. Реалізації "Лаку бакелітовий ЛБС-1" та будь якого лаку за цей період не встановлено.

Між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" укладено договір від 31.05.2019 №1484, за умовами якого позивач придбав ТМЦ /том ІІ, а.с. 120-125/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: додаткової угоди /том ІІ, а.с. 126/, специфікації /том ІІ, а.с. 127/, податкової накладної від 21.04.2023 №2 /том ІІ, а.с. 128/, витягу про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН /том ІІ, а.с. 129-130/, видаткової накладної /том ІІ, а.с. 131/. прибуткового ордера /том ІІ, а.с. 132/, рахунка /том ІІ, а.с. 133/.

Транспортування придбаного товариством позивача товару підтверджено експрес-накладною "Нової пошти" /том ІІ, а.с. 134/.

Якість придбаного товару підтверджується залученою до матеріалів справи копією паспорта якості /том ІІ, а.с. 136/.

Оплата придбаного товару підтверджується копіює платіжного доручення /том ІІ, а.с. 135/.

Підставами для висновку відповідача про завищення податкового кредиту за травень 2023 року по взаємовідносинам з ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" на суму 5760,00 грн слугували наступні аргументи /том ІІ, а.с. 40, зворотній бік - 42/:

- внаслідок проведеного аналізу відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено подальшу неможливість ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" поставити на ПрАТ "Полтавський ГЗК" ТМЦ - Редуктор № 348 (Код УКТЗЕД 8607) в кількості 10 шт., тому що обсяг придбання товару 3 шт. перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання.

Між ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ укладено договір від 02.04.2021 №898, за умовами якого позивач придбав ТМЦ /том ІІ, а.с. 137-143/.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції позивачем надано суду завірені належним чином копії: додаткових угод /том ІІ, а.с. 149-153/, податкових накладних, витягів про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, актів виконаних робіт, рахунків на оплату, платіжних доручень /том ІІ, а.с. 154-201/.

Підставами для висновку відповідача про завищення податкового кредиту за травень 2023 року по взаємовідносинам з ВКП "Авангард" ЛТД на суму 51 108,50 грн, завищення від`ємного значення на 15 199,03 грн, завищення бюджетного відшкодування на 15 199,03 грн слугували наступні аргументи /том ІІ, а.с. 42 - 47/:

- ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ не є виробником товару оскільки вид діяльності не передбачає право здійснення виробництва відповідного виду товару за відсутності можливості його виробництва (відсутні відповідні основні засоби для його виробництва, відсутнє придбання відповідної сировини для його виробництва, відсутні технічні та матеріальні можливості тощо).

- перевіркою не встановлено джерело походження товарів до ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", оскільки відсутні документи щодо походження товару (специфікація до договору на придбання товарів згідно податкової накладної, сертифікат якості/паспорт виробника) та по ланцюгу постачання не встановлено виробника та або імпортера вищезазначеного товару.

- неможливо підтвердити фактичне здійснення господарської операції з постачання товарів та наданих послуг згідно з податковими накладними, виписаними на ПрАТ "Полтавський ГЗК".

Наведені відповідачем аргументи на підтвердження виявлених порушень фактично зводяться до відображенні позивачем в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами, які декларують господарські операції при відсутності можливості їх здійснення (відсутність (або незначна наявність) основних засобів; відсутність технічної та матеріальної бази для постачання ТМЦ; неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації товарів; неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів.

Тому суд, з метою уникнення повторення тотожної правової оцінки аргументів відповідача по кожному контрагенту окремо, надасть їм спільно правову оцінку.

Так, під час дослідження факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку та відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Колегії суддів Верховного Суду у постановах від 28.09.2021 у справі №806/7669/13-а, від 25.05.2021 у справі №804/10015/15, від 06.04.2021 у справі №808/8600/15, також наголошують, що судами під час дослідження факту здійснення господарської операції мають оцінюватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Визнання недійсними (у тому числі, і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку не може бути обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань.

Даючи оцінку доводам відповідача щодо наявності у контрагентів-постачальників ТОВ ДПЗ "Мікон", ТОВ "НВП "Техноекс", ТОВ "Пілігрим IV", ПОКП "Полтавафарм" статусу "ризикових платників", суд зазначає таке.

Прийняття рішення про відповідність платника критеріям ризиковості є лише процедурою, передбаченою положеннями Постанови КМУ №1165.

Однак, ні в акті перевірки, ні у відзиві не зазначаються конкретні причини (фактичні підстави) визнання постачальників "ризиковими", лише констатується відповідність платника пункту 8 Критеріїв ризиковості платника.

Також суд зазначає, що частина рішень про "ризиковість" постачальників були прийняті податковими органами вже після здійснення операцій з постачання ТМЦ.

При цьому, суд звертає увагу, що податковим органом не зазначено жодної конкретики стосовно підстав внесення ТОВ ДПЗ "Мікон", ТОВ "НВП "Техноекс", ТОВ "Пілігрим IV", ПОКП "Полтавафарм" до переліку ризикових, відсутня податкова інформація, на підставі якої виносилось рішення про "ризиковість", з якими саме суб`єктами господарювання, дані контрагентів, операцій, період, суми тощо, хто саме задіяний у проведенні ризикових операцій (Постачальник або його контрагент), якщо контрагенти, то хто саме, по яким операціям, період операцій, суми операцій тощо.

Також, суд бере до уваги, що згідно пункту 2 постанови КМУ 1165 ризик порушення норм податкового законодавства - це ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм п."а" або "6" п.185.1 ст. 185, п.п. "а" або "б" п.187.1 ст.187, абзацу 1.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 ПКУ за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Отже, ризик представляє собою лише ймовірність порушень законодавства, які у свою чергу підлягають перевірці або в ході документальних перевірок/зустрічних звірок, або в рамках процедур "розблокування" податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено.

Проте, як встановлено судом, таких перевірок/звірок проведено не було.

Отже, оскільки усі податкові накладні від постачальників ТМЦ були зареєстровані у ЄРПН, позивач мав право включити ці податкові накладні до складу податкового кредиту, сформувати від`ємне значення та суми бюджетного відшкодування.

Водночас, суд наголошує, що самі по собі факти прийняття рішень про відповідність платника критеріям ризиковості платника податку не є підтвердженням безтоварності (нереальності) операцій з постачання ТМЦ, оскільки відповідні факти щодо нереальності (безтоварності) господарських операцій можна встановити виключно за результатами зустрічних звірок або документальних перевірок, а носієм доказової інформації про виявлені порушення законодавства є виключно акти перевірок, а не «податкова інформація». Але, як вже зазначалось, ні в акті перевірки, ні в оскаржуваному рішенні суду не зазначено про здійснення органами ДПС жодного з таких заходів.

Даючи оцінку доводам відповідача щодо неможливості встановлення джерела походження (обриву ланцюга постачання) ТМЦ, суд зазначає наступне.

Відповідачем не надано суду достатніх, належних доказів щодо прийняття суб`єктом владних повноважень заходів по встановленню джерел походжень таких ТМЦ.

У свою чергу, законодавець не передбачив обов`язок позивача надавати до перевірки та до суду документів на підтвердження всього ланцюга постачання ТМЦ та позивач, як платник податків, не має відповідних повноважень і можливостей для дослідження зазначених питань. Податковий закон покладає вказані функції саме на податкові органи.

Також, висновки про "обрив ланки постачання" інспекторами зроблено виключно на підставі даних ЄРПН. Однак, відомості даного реєстру не відображають повну та об`єктивну картину, а отже не відповідають критерію достатності з огляду на наступне:

по перше, в акті перевірки не зазначається за які періоди було проаналізовано дані ЄРПН - у свою чергу, придбання ТМЦ постачальниками могло відбуватись в інших (більш ранніх) періодах;

по-друге, дані ЄРПН можуть містити помилки або ж інше найменування ТМЦ;

по-третє, ТМЦ могли придбаватись у неплатників ПДВ (очевидно, що про такі факти ЄРПН взагалі не містить відомостей);

по-четверте, податкові накладні могли не реєструватись у ЄРПН постачальниками (наприклад, з причини відсутності "ліміту реєстрації"), що у свою чергу є порушенням порядку реєстрації цих ПН, але не підтвердженням нереальності відповідних операцій.

Оцінюючи такі доводи податкового органу, суд повторює, що будь-яке автоматизоване зіставлення чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу, не є належними доказами нереальності господарських операцій. Відомості про проведення документальної перевірки ТОВ "ДПЗ "Мікон", TOB "Техноекс", ТОВ "Пілігрім IV", Полтавське обласне КП "Полтавафарм", ТОВ "Геомакс", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", ПП "Техно-маркет", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ, у тому числі за період, в якому мали місце господарські операції із позивачем, відсутні. При цьому позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства його контрагентом, оскільки фактів, які свідчать про обізнаність позивача щодо можливої недобросовісної поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними, перевіркою не підтверджено і судом в ході розгляду справи не встановлено.

Суд бере до уваги, що господарські операції позивача з ТОВ "ДПЗ "Мікон", TOB "Техноекс", ТОВ "Пілігрім IV", Полтавське обласне КП "Полтавафарм", ТОВ "Геомакс", ПП "Векторпостач", ТОВ "Дніпровський інструментальний завод", ПП "Техно-маркет", ТОВ "Єристівський ГЗК", ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, які відображені у бухгалтерському обліку позивача, пов`язані із рухом активів та зміною в зобов`язаннях платника та мають реальний характер, а тому позивач правомірно сформував податковий кредит за травень 2023 року, натомість висновок контролюючого органу щодо завищення суми податкового кредиту на вказану суму, внаслідок чого зменшено від`ємне значення та відповідне бюджетне відшкодування, є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку податковий орган обмежився лише даними ЄРПН та не вжив вичерпного переліку контрольних заходів (документальні перевірки, зустрічні звірки) у відношенні підприємств за усім ланцюгом постачання ТМЦ.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника податків, що передбачає економічну виправданість дій платника, які мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Щодо посилань відповідача у додаткових поясненнях на недоліки заповнення окремих документів та відсутність повноважень осіб на підписання договорів від імені та в інтересах ТОВ "Полтавський ГЗК", суд зазначає таке.

В акті перевірки від 17.08.2023 та додатку №9 до акта перевірки відсутні відомості про недоліки первинних документів, на які посилається представник відповідача у додаткових поясненнях.

Отже, такі аргументи не були покладені в основу акта перевірки та спірних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, суд зауважує, що Верховний Суд у своїх постановах у справах цієї категорії послідовно (зокрема, постанови від 19.06.2018 у справі №808/2447/17, від 19.11.2019 у справі №№826/16304/17, від 04.02.2020 у справі №826/3729/15) зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Якщо контрагент позивача в подальшому не дотримувався у своїй діяльності законодавчих норм, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них.

Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування витрат та податкового кредиту у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні на підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також, представником позивача залучено до матеріалів електронної справи копії документів на підтвердження повноважень осіб, які укладали договори від імені позивача.

Суд зазначає, що контролюючий орган всупереч вимог процесуального законодавства не довів та не надав належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів по ланцюгу постачання трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем. Висновки про відсутність реальності господарських операцій контролюючим органом зроблено виключно на підставі відомостей АІС "Податковий Блок" та Єдиного реєстру податкових накладних в розрізі контрагентів позивача, проте посилання контролюючого органу лише на такі відомості, як критерій оцінки реальності господарських операцій без оцінки сукупності документів, наданих позивачем, є безпідставним, оскільки фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні вимог процесуального закону.

Крім того, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічна правова позиція підтверджена постановою Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №826/11879/13-а.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення такої аналітичної інформації будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, про що свідчить відсутність актів зустрічної звірки контрагентів позивача з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, як не відповідає такому критерію і інформація з інформаційно-аналітичних баз контролюючих органів, оскільки така також не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №826/16272/13-а.

Будь-яке автоматизоване співставлення чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу, не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №811/2154/13-а.

Дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 23.05.2018 у справі №804/853/14.

Окрім цього, податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №811/217/17.

Відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.03.2019 у справі №810/302/15.

У постановах від 27.02.2020 у справі №815/2109/13-а, від 24.01.2020 у справі №805/4446/15-а, від 16.04.2019 у справі №804/6909/17 Верховним Судом сформовано правову позицію, відповідно до якої встановлено, що "норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер".

У справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Висновок про неможливість притягнення до відповідальності юридичних осіб за неправомірні дії їх контрагентів також наведений Європейським судом з прав людини у рішенні від 18.03.2010 по справі "Бізнес СепортСентре проти Болгарії" (заява №6689/03), у п.23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника податку на додану вартість, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції; втім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало би.

Отже, наведеною вище судовою практикою підтверджується правило індивідуальної відповідальності платника податків, з огляду на яке добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які дії або бездіяльність будь-кого із його контрагентів, в тому числі наявність кримінальних проваджень, що перебувають на стадії досудового розслідування та розслідувані подій за якими не стосуються діяльності платника податків, не призводить до встановлення фактів незаконності формування витрат з податку на прибуток підприємства та визначення зобов`язань з податку на додану вартість платника податків.

Суд зауважує, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

У постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 Велика Палата підтвердила, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зазначила, що посилання контролюючого органу на аналіз зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації не є допустимим доказом у розумінні процесуального закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №808/3686/16.

З огляду на встановлені обставини у справі, а також беручи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, суд констатує, що у разі порушення контрагентом платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи, у зв`язку з чим право платника податків, тобто позивача, на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено. А недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість виконати роботи або надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих робіт/послуг, у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Відповідач, в свою чергу, не надав доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагентів.

Відповідачем в ході проведення перевірки не наведені та не встановлені обставини, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з придбання товарів меті та задачам діяльності позивача і його контрагентів, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Матеріали справи не містять доказів постановлення судами вироків, рішень тощо про визнання удаваними спірних господарських операцій, визнання недійсними договорів, укладених позивачем з його контрагентом, стягнення в дохід держави незаконно отриманого майна та коштів на підставі таких договорів тощо.

Суд погоджується з доводами позивача, що він не знав та не міг знати про недоліки у господарській діяльності контрагентів, оскільки товар, як вбачається з наданих документів, поставлявся контрагентами в обумовлені строки та у повному обсязі, у зв`язку з чим у Позивача не виникало жодних сумнів щодо добропорядності контрагентів.

Таким чином, позивачем було правомірно віднесено до податкового кредиту з податку на додану вартість суми по операціям з контрагентами.

Беручи до уваги вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість встановлених податковим органом порушень позивачем податкового законодавства, що мало наслідком прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки такі порушення не відповідають дійсності.

Таким чином, суд зазначає, що податковий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі висновків, викладених у акті перевірки, діяв необґрунтовано, у зв`язку з чим у суду наявні підстави прийти до висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/915/5001 від 02 жовтня 2023 року та податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/916/5001 від 02 жовтня 2023 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2023 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, по взаємовідносинах з ТОВ "ДПЗ "Мікон" (), TOB "Техноекс" (), ТОВ "Пілігрім IV" (), Полтавське обласне КП "Полтавафарм" (), ТОВ "Геомакс" (), ПП "Векторпостач" (), ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" (), ПП "Техно-маркет" (), ТОВ "Єристівський ГЗК" (), ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" (), ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ () на загальну суму 169 196,76 грн - є необґрунтованими, протиправними та таким, що підлягають скасуванню.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи та беручи до уваги норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3 915,08 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /том І, а.с. 8/.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Тож судові витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 3 915,08 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, буд. 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ), до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України (проспект Олександра Поля, 57, м. Дніпро, 49031, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України №000/915/5001 від 02 жовтня 2023 року повністю та податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/916/5001 від 02 жовтня 2023 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 2023 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, по взаємовідносинах з ТОВ "ДПЗ "Мікон" (), TOB "Техноекс" (), ТОВ "Пілігрім IV" (), Полтавське обласне КП "Полтавафарм" (), ТОВ "Геомакс" (), ПП "Векторпостач" (), ТОВ "Дніпровський інструментальний завод" (), ПП "Техно-маркет" (), ТОВ "Єристівський ГЗК" (), ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" (), ВКП "Авангард" ЛТД у вигляді ТОВ () на загальну суму 169 196,76 грн .

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України витрати зі сплати судового збору 3 915,08 грн (три тисячі дев`ятсот п`ятнадцять гривень вісім копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков