Справа № 196/1023/24
Суддя: Бабічева Л. П.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1023/24
№ провадження 2-а/196/10/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Царичанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Відділення поліції №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Денисенко Андрія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до відповідачів - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Відділення поліції №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - капітана поліції Денисенко Андрія Івановича та в обґрунтування позовних вимог вказав, що постановою серії ЕНА №2644899 від 20.07.2024 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400,00 грн.

Позивач вважає, що постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки він не брав участі в розгляді справи, йому не було роз`яснено прав, як учаснику провадження про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено право на захист та не забезпечено можливість на отримання кваліфікованої правової допомоги, не роз`яснено право на оскарження постанови та строк оскарження. В порушення статті 283 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення не містить встановлених відповідачем обставин, не містить жодних посилань на докази, якими підтверджуються обставини справи. Також у винесеній постанові не зазначено відомостей про застосування технічного засобу, яким здійснювався фото або відеозапис. Жодних пояснень від нього не відібрано.

В оскаржуваній постанові не наведено жодних доказів, на яких грунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення, що підтверджують незаконність оскаржуваної постанови.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2644899 від 20.07.2024 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400,00 грн., а справу закрити.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Роз`яснено обов`язок відповідачу, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, надати всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов (а.с. 11).

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 року було уточнене прізвище, ім`я, по батькові відповідача - інспектора Відділення поліції №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - капітана поліції ОСОБА_2 та вважати правильним зазначення прізвища, ім`я, по батькові відповідача як " ОСОБА_3 " (а.с.38).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бойко Ю.О. не з`явились, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги позивач підтримує повністю, судові витрати представник позивача просить залишити за позивачем (а.с. 32).

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено покарання за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Таким чином, вважає, що у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.07.2024 року серія ЕНА № 2644899 відповідає вимогам ст.283 КУпАП та вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника (а.с.22-24, 39).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає (а.с.30, 38).

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2644899 від 20.07.2024 року, винесену відповідачем - інспектором відділення поліції №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, капітаном поліції ОСОБА_4 , позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400.00 грн. (а.с. 8).

У постанові вказано, що 20.07.2024 року о 15.16 год. в смт.Царичанка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, пров.4-й Робочий, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду.

Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 27 червня 2019 у справі № 560/751/17, згідно якої визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.

Так, п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, як фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до постанови не додано відео та фото, як доказ вчинення правопорушення та дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відсутність в матеріалах справи відеозапису вчинення правопорушення не дає можливості суду встановити дотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП, а також встановити наявність події адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є правовим висновком щодо дій певної особи, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення на підставі зібраних доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Відсутність належних та допустимих доказів викликає сумнів у правомірності винесеної поліцейським постанови, тому вона як безумовний та беззаперечний доказ на доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення судом не приймається.

Верховний Суд у Постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення та винесення постанови не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Необхідно зазначити, що судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження відповідачам, в якій роз`яснено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, проте, відповідачі не скористались наданим правом подати всі відповідні докази, на підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин до суду надано не було, і не повідомлено суд про причини їх ненадання чи не можливості їх надання.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, обґрунтовуючи поданий позов, посилається на ту обставину, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також позивач посилається на ту обставину, що відповідачем - інспектором ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 складено оскаржувану постанову без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення; з позбавленням його гарантованих правових механізмів прав та захисту: йому не було забезпечено можливості отримати кваліфіковану правову допомогу, не роз`яснено право на оскрження та строк оскарження постанови, не залучено до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Крім того, стверджує, що у постанові відсутні відомості про застосування технічного засобу, яким здійснювалась фото або відеофіксація, жодних пояснень від нього не відібрано.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч.2 ст.279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, зокрема оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, вирішує клопотання.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

З копії оскаржуваної постанови, наданої суду, у графі про роз`яснення прав за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП, також у графі отримання копії постанови проставлено галочку /підпис позивача відсутній/.

Доказів дотримання поліцейським вимог ст.268 КУпАП під час складання оскаржуваної постанови, відповідачі не надали.

У зв`язку із зазначеним, суд доходить висновку про те, що поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, відповідно порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 18 лютого 2020 у справі № 524/9827/16-а, згідно якої порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на який посилається відповідач - ГУНП в Дніпропетровській області, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом оскарження та не може розглядатися як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач - ГУНП в Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву доводи позивача не спростував, доказів вчинення ним адміністративного правопорушення надано не було.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Водночас будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачами суду не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише копія постанови, яка є предметом оскарження.

Таким чином, всупереч вимогам ст.77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 20.07.2024 року та не підтверджується жодними іншими доказами. Зазначена постанова є саме предметом оскарження та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

У постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17 викладено правову позицію, згідно якої правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

Відповідачі відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України не надали суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не довели законності прийнятого рішення.

За таких обставин, відповідачами не доведено, що в діях позивача 20.07.2024 року був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та подія правопорушення.

Суд доходить висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачами не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача виконані вимоги ст.268 КУпАП, у зв`язку з чим доходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, постановленою на підставі неналежних доказів вини позивача, порушує його права, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Відділення поліції №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Денисенко Андрія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2644899 від 20.07.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400,00 грн., провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, , адреса місцезнаходження: 49101, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а.

Відповідач: інспектор Відділення поліції №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - капітан поліції Денисенко Андрій Іванович, робоча адреса: 51000, Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, смт.Царичанка, вул. Нагорна, 9.

Суддя Л.П. Бабічева