Справа № 420/18756/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, інспектора Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції Пампуріна Руслана Геннадійовича про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, інспектора Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції Пампуріна Руслана Геннадійовича, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №457790 від 27.05.2024 року, винесений інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проживає разом із своєю донькою ОСОБА_3 . Матір доньки позивача ОСОБА_4 , разом із позивачем та своєю донькою не проживає. Наприкінці травня 2024 року ОСОБА_4 вирішила повернутись до проживання з позивачем та своєю донькою, через що 27.05.2024 року між позивачем та ОСОБА_4 стався конфлікт, внаслідок чого остання здійснила виклик поліції з метою повідомлення про вчинення над нею психологічного насилля. За результатами виклику прибув інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 , який склав відносно позивача терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №457790 від 27.05.2024 року, в якому зазначив про скоєння психологічного домашнього насильства з боку позивача у бік ОСОБА_4 . Термін дії вказаного припису 10 діб, обраний захід згідно заборонного припису заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Разом з тим, не погоджуючись із зазначеним приписом інспектору Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області та вважаючи такий припис протиправним, позивач звернувся із даним позовом до адміністративного суду.

Ухвалою суду справу №420/1875624 було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачам запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

22.07.2024 року від Головного управління Національної поліції в Одеській області до суду надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 (колишня дружина позивача). Під час встановлення обставин було з`ясовано, що 27.05.2024 року о 18:43 год. за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік - ОСОБА_1 не пускав додому заявницю ОСОБА_4 , яка погано себе почуває. ОСОБА_1 , не пускаючи заявницю до квартири за вищевказаною адресою, висловлювався нецензурною лайкою, чим спричинив емоційні страждання вчинив психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_4 . Того ж дня, інспектором СРПП ВП № 1 ОРУП № 2 в Одеській області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 від 27.05.2024 серія АА №457790 та роз`яснено положення статті 173-2 КУпАП за невиконання термінового заборонного припису. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до чинного законодавства інспектором СРПП ВП № 1 ОРУП № 2 в Одеській області було враховано та надано належну оцінку зверненню ОСОБА_4 (постраждалої особи), опитано постраждалу особу та кривдника, було встановлено форму насильства, а саме психологічного насильства, що виразилось в емоційних стражданнях потерпілої особи. За твердженням відповідача, проаналізувавши усі обставини в даній справі вбачається, що співробітник поліції законно та обґрунтовано виніс терміновий заборонний припис, який є предметом оскарження в даній справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 колишній чоловік ОСОБА_4 . У колишнього подружжя є спільна донька - ОСОБА_3 , що сторонами по справі не заперечується.

ОСОБА_4 разом із колишнім чоловіком та їх спільною донькою не проживає, що підтверджується актом про тимчасову присутність особи, не зареєстрованої в житловому приміщенні від 26.03.2024 року та актом оцінки потреб сім`ї/особи від 22.04.2024 року, виданим Чорноморським міським центром соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

27.05.2024 року ОСОБА_4 вирішила повернутись до місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , через що між позивачем та колишньої дружиною стався конфлікт, внаслідок чого остання здійснила виклик поліції з метою повідомлення про вчинення колишнім чоловіком над нею психологічного насильства.

За результатами виклику ОСОБА_4 прибув інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_2 . Під час встановлення обставин було з`ясовано, що 27.05.2024 року о 18:43 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не пускав додому заявницю ОСОБА_4 . ОСОБА_1 , не пускаючи заявницю до квартири за вищевказаною адресою, висловлювався нецензурною лайкою, чим спричинив емоційні страждання вчинив психологічне насильство по відношенню до колишньої дружини.

Враховуючи встановлені обставини конфлікту та заслухавши пояснення сторін конфлікту, інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 заповнив відповідну форму оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, визначивши рівень небезпеки як «низький» та склав терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №457790 від 27.05.2024 року, у зв`язку із скоєнням ОСОБА_1 домашнього психологічного насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_4 .

Заходом термінового заборонного припису стосовно кривдника обрано наступне заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 20 год. 00 хв. 27.05.2024 року до 20 год 00 хв. 06.05.2024 року.

Не погодившись із винесенням вищевказаного термінового припису та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду за захистом власних прав та інтересів в адміністративній справі №420/18576/24.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзив та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Згідно ч.1 ст.2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 Закону №580-VIII).

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі Закон №2229-VIII).

Згідно ст.1 Закону №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя.

Засади, на яких ґрунтується діяльність, що спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, закріплені у статті 4 Закону №2229-VIII, серед яких є належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ч.2 ст.5 Закону №2229-VIII основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є, зокрема, ефективне реагування на факти домашнього насильства шляхом запровадження механізму взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

За ч.1 ст.6 Закону №2229-VIII суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, є, зокрема, але не виключно, спеціально уповноважені органи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, та інші органи та установи, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.6 Закону №2229-VIII до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать: уповноважені підрозділи органів Національної поліції України.

Статтею 10 Закону №2229-VIII закріплені повноваження уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, до яких, зокрема, належать:

виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них;

прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України;

інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися;

винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників;

взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством.

здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків.

Аналізуючи вищевказане, уповноважені підрозділи органів Національної поліції України можуть здійснювати заходи у сфері запобігання та протидії домашньому психологічному насильству, зокрема, виявлення фактів домашнього насильства, своєчасне реагування на них, а також винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

За п.1 ч.1 ст.24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Відповідно до ст.25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Дія термінового заборонного припису припиняється у разі застосування до кривдника судом адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 року №654 (далі Порядок №654), визначає процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Згідно п.1 розділу ІІ Порядку №654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Положення розділу ІІ Порядку №654 фактично корелюються із приписами статті 25 Закону №2229-VIII.

Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків (п.2 розділу ІІ Порядку №654).

За п.5 розділу ІІ Порядку №654 при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 року №369/180 затверджено Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (далі Порядок №369/180), який визначає процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення.

Розділ ІІ Порядку №369/180 регулює процедуру оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Згідно п.1 Розділу ІІ Порядку №369/180 оцінка ризиків проводиться за факторами небезпеки/ризиків щодо вчинення домашнього насильства, передбачених у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства згідно з додатком до цього Порядку, шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

За наявності технічної можливості форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства заповнюється в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою та роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Згідно п.4 розділу І Порядку №369/180 оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.

Відповідно до п.5 розділу І Порядку №369/180 результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Уповноважені органи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству можуть використовувати результати оцінки ризиків під час застосування заходів протидії такому насильству відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За п.2 Розділу ІІ Порядку №369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Відповідно до п.3 Розділу ІІ Порядку №369/180 фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно п.6 Розділу ІІ Порядку №369/180 дві відповіді «Так» на запитання з №1-6 та на будь-яку кількість запитань з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з №1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7-27 або жодної відповіді на запитання з №1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з №1-6 та на не більше ніж шість запитань з № 7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді / Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Згідно п.11 розділу ІІ Порядку №369/180 після проведення оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції долучає форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до матеріалів, зібраних за фактом такого насильства.

Отже, аналізуючи вищевказане, винесенню уповноваженим підрозділом поліції термінового заборонного припису стосовно кривдника передує отримання пояснень від останнього та постраждалої особи, а також обов`язкової об`єктивної оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді заповнення відповідної форми (бланку) оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого Порядком №369/180. Залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме - у разі високого рівня небезпеки поліцейський обов`язково виносить терміновий заборонний припис, а у разі низького або середнього рівнів - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що матеріали справи не містять доказів існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, що є обов`язковою передумовою для вжиття такого заходу, як складання термінового заборонного припису. За твердженням позивача, інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 не було заповнено форми оцінки ризиків, що є ключовим документом для прийняття спірного рішення. Також матеріали події, за твердженням ОСОБА_1 не містять обставин того, у чому проявлялось заявлене ОСОБА_4 насильство, відповідна інформація відсутня і в оскаржуваному приписі, крім відмітки у графі «вид насильства» - психологічне. Також позивач зазначає, що оскаржуваний ним припис винесений на підставі обставин, що наведені потерпілою, а стосовно цих фактів відсутні документальні підтвердження.

При цьому позивачем до суду надані власні пояснення, надані працівнику поліції, в яких він зазначив, що 27.05.2024 року він знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає зі своєю донькою. У нього виник словесний конфлікт зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 , яка намагалась увійти в квартиру за вказаною адресою, на що він їй відмовив, оскільки у них ідуть судові розбирання. В ході конфлікту він не висловлювався нецензурною лайкою, не застосовував міри фізичного характеру та психологічного тиску.

Позивачем до суду також було надано Акт оцінки потреб сім`ї від 22.04.2024 року, складений Директоркою Черноморського міського ЦСС, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із донькою ОСОБА_6 2013 р.н., мати ОСОБА_4 проживає окремо від доньки у АДРЕСА_2 .

Головним управлінням Національної поліції в Одеській області до суду було надано форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, заповненою 27.05.2024 року інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції Пампуріним Р.Г.

В зазначеній формі оцінки ризиків рівень небезпеки кваліфікований як низький, тому у цьому випадку винесення спірного припису покладалось виключно на розсуд поліцейського.

Отже, оскаржуваний позивачем терміновий заборонний припис серії АА №457790 від 27.05.2024 року виносився виключно на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції, а саме із врахуванням спілкування з постраждалою від такого насильства особою, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які могли створити небезпеку для цієї особи.

При цьому відповідачем до суду були також надані пояснення громадянки ОСОБА_4 , в яких вона зазначила, що 27.05.2024 року вона знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї виник словесний конфлікт із ОСОБА_1 в той час, коли вона намагалась потрапити в квартиру, в якій вона зареєстрована. При цьому ОСОБА_7 ображав її та застосовував міри фізичного та психічного насильства, щоб не пустити її в квартиру.

Суд визнає суспільну небезпеку домашнього насильства та поділяє нетерпиме ставлення до будь-яких його проявів.

При цьому, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства зобов`язує відповідні органи для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування здійснити перевірку відповідної інформації.

Так, у разі звернення постраждалої особи із заявою щодо вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції повинен здійснити перевірку інформації, що зазначена у відповідній заяві, встановити форму домашнього насильства, а також пересвідчитися у тому, що таке дійсно створило безпосередню загрозу життю чи здоров`ю постраждалої особи.

Проте, зазначені у приписі дії позивача підтверджено лише поясненнями колишньої дружини позивача.

Як вбачається з наданих до суду пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 характер конфлікту, який мав місце 27.05.2023 між позивачем та його колишньою дружиною, має ознаки вияснення побутових відносин, що не виключає можливості надання цими особами неправдивих свідчень щодо подій, які відбувались.

Разом з тим, матеріали, які було надано до суду відповідачем та на підставі яких складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, не містять жодного доказу в підтвердження вжиття відповідачем заходів задля здійснення об`єктивної перевірки суперечливої інформації, зазначеної ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , щодо наявності підстав для винесення спірного термінового заборонного припису.

Окрім цього, такі матеріали не містять об`єктивних доказів застосування позивачем фізичного або психологічного насильства стосовно колишньої дружини, а також існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, що є обов`язковою передумовою для вжиття такого заходу, як складення термінового заборонного припису. Відповідачем не конкретизовано психічного насильства (як то словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, або інші діяння), як форми домашнього насильства, що були вчинені позивачем.

Відтак, терміновий заборонний припис винесений лише на підставі інформації, що наведена у поясненнях дружини позивача.

Суд зауважує, що терміновий заборонний припис фактично є заходом тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Однак, жодних доказів складення в подальшому стосовно позивача протоколу у справі про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) суду не надано, матеріали справи таких відомостей не містять.

Водночас, суд зазначає, що до обов`язків поліцейського віднесено встановлення наявності постраждалої від домашнього насильства особи та її рівня небезпеки, однак вказані обставини відповідачем з`ясовано не було, висновки щодо допущення позивачем домашнього насильства зроблено поліцейським лише на підставі доводів зацікавленої особи, без отримання жодних документальних підтверджень факту насильства, та небезпеки від позивача.

Враховуючи вищевказане, стороною відповідача за час розгляду справи не було надано достатніх доказів щодо обґрунтованості складення відносно позивача термінового заборонного припису серії АА №457790 від 27.05.2024 року із застосування спеціального заходу до постраждалою особи у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Крім того, строк дії термінового заборонного припису стосовно кривдника помилково був визначений з 27.05.2024 року до 06.05.2024 року.

Суд зазначає, що на час звернення позивача до суду з даним позовом заборонний припис фактично вичерпав свою дію, однак він може бути предметом для його оскарження в судовому порядку, враховуючи право особи, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, визначене частиною дев`ятою статті 25 Закону №2229-VIII, оскаржити його до суду в загальному порядку.

На думку суду, закінчення терміну дії припису не означає, що даний акт індивідуальної дії не створює правових наслідків для позивача у справі. Так, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» винесення термінового заборонного припису відносно кривдника передбачає настання негативних наслідків для цієї особи, а саме: внесення до реєстру осіб, що вчинили домашнє насильство, взяття кривдника на профілактичний облік, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що станом на час розгляду справи стороною відповідача не було надано достатніх доказів щодо обґрунтованості складення відносно ОСОБА_1 термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №457790 від 27.05.2024 року при оцінці рівня небезпеки як «низький», винесеного уповноваженим представником Головного управління Національної поліції в Одеській області, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №457790 від 27.05.2024 року, винесеного інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_2 .

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1 211,20 грн. з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12), Інспектора Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції Пампуріна Руслана Геннадійовича (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 15) про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №457790 від 27.05.2024 року, винесений інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_2 .

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький