Справа № 420/1171/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/1171/24

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника відповідача Басана Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 420/1171/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" звернулось до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати видане Центральним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків товариству з обмеженою відповідальністю РОСТДОРСТРОЙ податкове повідомлення-рішення від 22.12.2023 № 2667/Ж10/31-00-04-02-04-31.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що висновки акту перевірки в цілому не ґрунтуються на відповідних доказах, не підтверджуються дійсними обставинами, є суб`єктивними припущеннями ревізорів-інспекторів та власне, не можуть ніяким чином бути підтверджені. При цьому, 30.08.2023 на виконання обов`язків по сплаті податку на додану вартість, товариством було подано до ГУ ДКС в Одеській області платіжну інструкцію № 17 в сумі 81 800 000,00 (вісімдесят один мільйон вісімсот тисяч) грн. щодо перерахування грошових коштів з рахунку № UA0702736 в Держказначейській службі України (м. Київ) із призначенням платежу *;101;33658865;Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за липень 2023 року;. 30.08.2023 вказана платіжна інструкція була повернута ГУ ДКС в Одеській області без виконання. 31.08.2023 на виконання обов`язків по сплаті податку на додану вартість, товариством було подано до ГУ ДКС в Одеській області платіжну інструкцію № 20 в сумі 81 800 000,00 (вісімдесят один мільйон вісімсот тисяч) грн. щодо перерахування грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 в Держказначейській службі України (м. Київ) із призначенням платежу *;101;33658865;Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за липень 2023 року . 31.08.2023 вказана платіжна інструкція була повернута ГУ ДКС в Одеській області без виконання.

Таким чином позивач двічі намагався у встановлені Законом строки сплатити суму узгодженого податку на додану вартість. Позивач здійснив всі необхідні дії для вчасного виконання обов`язку із сплати грошового зобов`язання шляхом направлення відповідної платіжної інструкції для перерахування грошових коштів. Не отримавши пояснень Головного управління Державної казначейської служби про причини повернення вказаних платіжних інструкцій Товариство без зволікань було сформовано нову платіжну інструкцію № 952 від 01.09.2023 та відправлено платіж з іншого банківського рахунку. Зважаючи на те, що платіжні інструкції № 17 та № 20 в сумі 81 800 000,00 (вісімдесят один мільйон вісімсот тисяч) грн щодо перерахування грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 в Держказначейській службі України із призначенням платежу *;101;33658865;Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за липень 2023 року; було повернуто без виконання безпідставно з незалежних від позивача причин Державною установою, відповідно строк по сплаті грошових зобов`язань з податку на додану вартість був пропущений не з вини платника податків, а з вини Держказначейської служби України, що і повинен був встановити відповідач при проведенні камеральної перевірки та чого, нажаль, зроблено не було.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що підставі висновків акту перевірки та згідно рішення ДПС України прийнято нове податкове повідомлення-рішення, яким по позивача за порушення вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України, на підставі п. 124.1 ст. 124 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у загальному розмірі 4 079 060,72 грн. (5 % від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання). При цьому, нормами ПК України встановлюють обов`язок сплати самостійно задекларовані суми податкового зобов`язання. Обов`язок по сплаті виникає не пізніше 10 днів після закінчення строку граничного для подання відповідної податкової звітності.

Також, представником відповідача Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до суду надано додаткові пояснення, в яких представник відповідача зазначив, що актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України, а саме: порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за звітні податкові періоди: грудень 2020 року, липень 2023 року. На підставі висновків акта перевірки та згідно рішення ДПС України від 18.12.2023 №37162/6/99-00-06-03-01-06 ЦМУ ДПС по роботі з ВПП прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2023 №2667/Ж10/31-00-04-02-04-31 (далі оскаржуване ППР), яким до позивача за порушення вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України, на підставі п. 124.1 ст. 124 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у загальному розмірі 4 079 060,72 грн. (5% від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання). Податкові зобов`язання, які самостійно визначені платником у податкових деклараціях, є узгодженими. Під час перевірки встановлено, що ТОВ Ростдорстрой подано податкові декларації з ПДВ, а саме: - за грудень 2020 року (реєстраційний № від 20.01.2021), в якій задекларовано податкове зобов`язання в розмірі 95 811 428 грн. (граничний термін сплати - 01.02.2021, фактично сплачено - 03.02.2021); за липень 2023 року (реєстраційний № від 21.08.2023), в якій задекларовано податкове зобов`язання в розмірі 100 662 679,00 грн. (граничний термін сплати - 31.08.2023, фактично сплачено - 01.09.2023). При цьому, відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 20 червня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ Ростдорстрой подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано та не було зазначено ті висновки, які стосуються відповідальності за невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил внаслідок дій (бездіяльності) особи, які не кваліфікуються як винні;

- суд першої інстанції проігнорував, що фактичними обставинами справи підтверджується те, що позивач вжив усіх належних заходів та активних дій з метою виконання податкового зобов`язання і невиконання такого обов`язку з пропуском всього на один банківський день сталося з причин, які не залежали від його волі, що у свою чергу свідчить про відсутність вини останньою, а тим більше вини у формі умислу;

- суд першої інстанції не врахував практику Верховного Суду, викладену у постановах від 08 грудня 2022 року у справі № 520/9294/21, 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а, 06 лютого 2024 року № 520/10368/21.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.08.2005 проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю РОСТДОРСТРОЙ ().

27.09.2023 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ РОСТДОРСТРОЙ № 2273/Ж5/31-00-04-02-04-26, яким встановлено порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за звітні податкові періоди: грудень 2020 року, липень 2023 року (а.с. 20-22).

23.10.2023 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № 2341/Ж10/31-00-04-02-04-31, яким до ТОВ РОСТДОРСТРОЙ на підставі п. 124.2 ст. 124 ПК України застосовано штраф у розмірі 25 % у сумі 20 395 303,61 грн. (а.с. 24-26).

ТОВ РОСТДОРСТРОЙ подано скаргу на податкове повідомлення-рішення № 2341/Ж10/31-00-04-02-04-31 від 23.10.2023, за результатами розгляду якої ДПС України прийнято рішення від 18.12.2023 № 37162/6/99-00-06-03-01-06, яким скаргу задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2341/Ж10/31-00-04-02-04-31 від 23.10.2023 у частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ у сумі 16 316 242,89 грн. (а.с. 28-33).

22.12.2023 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № 2667/Ж10/31-00-04-02-04-31, яким до ТОВ РОСТДОРСТРОЙ на підставі п. 124.1 ст. 124 ПК України застосовано штраф у розмірі 5 % у сумі 4 079 060,72 грн. (а.с. 35-37).

Не погоджуючись із таким податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог,

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи - в акті перевірки від 27 вересня 2023 року № 2273/Ж5/31-00-04-02-04-26 вказано, що ТОВ РОСТДОРСТРОЙ порушено вимоги п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України, а саме порушено терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме грошове зобов`язання відповідно до податкової декларації з ПДВ за звітний період грудень 2020 року сплачено 03.02.2021 (граничний термін сплати 01.02.2021), грошове зобов`язання відповідно до податкової декларації з ПДВ за звітний період липень 2023 року сплачено 01.09.2023 (граничний термін сплати 21.08.2023) (а.с. 20-22).

При цьому, позивач ТОВ РОСТДОРСТРОЙ не заперечує порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, однак вказує на відсутність умислу та, у зв`язку з поверненням ГУ ДКС в Одеській області платіжних інструкцій, як наслідок, відсутність вини ТОВ РОСТДОРСТРОЙ.

В той же час, підпунктом 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 109.2, 109.3 ст. 109 ПК України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Статтею 112 ПК України визначено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

При цьому, у постановах від 16.03.2023 по справі № 600/747/22-а, від 03.08.2023 по справі № 520/22505/21, від 22.08.2023 по справі № 520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 Податкового кодексу України.

Верховний Суд в постанові від 30 квітня 2024 року по справі № 160/22731/21 вказав, що позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 124.2 і 124.3 статті 124 Податкового кодексу України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.10.2023 року по справі № 520/14773/21.

Таким чином, у випадку порушення платником податку строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, накладення штрафу у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу (п. 124.1 ст. 124 ПК України), з урахуванням приписів ст. 109, 112 ПК України, не потребує встановлення контролюючими органами вини особи, тобто не є необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення.

Апеляційний суд як і суд першої інстанції вважає, що посилання позивача на те, що управління продовжувало збирати інформацію вже після закінчення перевірки та надсилання акту перевірки платнику податку, так як інформація, яка зазначена в ППР щодо отримання та сплати коштів ТОВ РДС відсутня у акті перевірки, є хибним, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.12.2023 № 2667/Ж10/31-00-04-02-04-31, прийняте, в тому числі, на підставі рішення ДПС України від 18.12.2023 № 37162/6/99-00-06-03-01-06, в якому надавалась оцінка обставинам, викладеним у скарзі, в тому числі дій ТОВ РОСТДОРСТРОЙ щодо подання платіжних інструкцій до ГУ ДКС в Одеській області, та яким вирішено застосувати до ТОВ РОСТДОРСТРОЙ штраф у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу (п. 124.1 ст. 124 ПК України).

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 22.12.2023 № 2667/Ж10/31-00-04-02-04-31, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків діяло на підставі приписів Податкового кодексу України та у межах своїх повноважень, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише на висновки оскаржуваного рішення. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку.

Водночас, посилання апелянта на те, що платіжні інструкції № 17 та 18 було повернуто без виконання безпідставно з незалежних від позивача причин Державною казначейською службою, відповідно строк по сплаті грошових зобов`язань з податку на додану вартість був пропущений не з вини платника податків, а з вини Держказначейської служби України, колегія суддів відхиляє , оскільки відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області від 21.09.2023 № 10-06/2-06/8462 платіжна інструкція була повернута позивачу без виконання у зв`язку із порушенням вимог пункту 2 Постанови Кабінета Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» (а.с.17,т.1)

При цьому, на спростування вимог апеляційної скарги, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано та не було зазначено ті висновки, які стосуються відповідальності за невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил внаслідок дій (бездіяльності) особи, які не кваліфікуються як винні, колегія суддів зазначає, що як виплаває зі змісту пункту 124.1 статті 124 ПК України , зазначена норма є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податків повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 06.02.2024 по справі № 520/10368/21.

З приводу інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 420/1171/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 19 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк