Справа № 140/6289/24
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6289/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання дій ГУ ПФУ у Дніпропетровській області протиправними щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 09.07.2003 №1058-ІV (надалі Закон № 1058-IV) із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючи з 10.03.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала з 19.04.2005 на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. З 01.03.2022 перейшла на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Зазначає, що для розрахунку розміру пенсії відповідачем взято показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, а не згідно норм частини другої статті 40 Закону №1058-IV. Окрім того, позивач посилається на те, що всупереч норм чинного законодавства без її згоди для обрахунку коефіцієнта заробітної плати було включено заробітну плату до липня 2 000 року та до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, не зараховано період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, що призвело до зменшення коефіцієнта заробітної плати та страхового стажу, а в подальшому - розміру пенсійної виплати.

Вказала, що 26.03.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, де просила, зокрема, призначити пенсію за віком з урахуванням вимог частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2021-2023 роки, проте рішенням ГУ ПФУ у Дніпропетровській області № 00 від 02.04.2024 та листом ГУ ПФУ у Волинській області № 0300-0202-8/22303 від 11.04.2024 отримала відмову.

Вважаючи відмову ГУ ПФУ у Дніпропетровській області протиправною, звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказала, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» передбачено з 01.03.2022 проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-ІV по матеріалах пенсійних справ.

Зазначила, що станом на 26.03.2024 страховий стаж для обчислення розміру пенсії становив 37 років 3 місяці 2 дні, в тому числі - 33 роки 5 місяців 27 днів - страховий стаж, врахований по 31.12.2010, 3 роки 9 місяців 5 днів - додатковий стаж. Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії, обчислена відповідно до статті 40 Закону 1058, становила 13 204,31 грн. (з врахуванням проіндексованої середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки 7 994,47 грн та індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,65168). Після 01.01.2011 позивач не працює, тобто з 01.01.2011 страховий стаж становить 0 місяців.

Вважає, що оскільки у ОСОБА_1 відсутній страховий стаж тривалістю не менш ніж 24 місяці, набутий після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, для застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеного частиною другою статті 40 Закону 1058, із врахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, немає підстав, що узгоджується з нормами чинного законодавства.

Відповідачем 1 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подано.

Згідно із частиною шостою КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило. Відтак, справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.04.2005 призначено пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю 3 групи, а з 16.01.2008 переведено на пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю 2 групи відповідно до Закону №1058-IV.

З 01.01.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про державну службу».

01.03.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності згідно Закону № 1058-IV (інвалідність внаслідок роботи на державній службі).

26.03.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, де просила, зокрема, призначити пенсію за віком з урахуванням вимог частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2021-2023 роки, проте рішенням ГУ ПФУ у Дніпропетровській області № 00 від 02.04.2024 та листом ГУ ПФУ у Волинській області № 0300-0202-8/22303 від 11.04.2024 отримала відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з недоцільністю.

Не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Відповідно до приписів частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-612а14, Верховного Суду від 23.10.2018 року в справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України Про прокуратуру) та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування), це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Суд зазначає, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тобто мова йде про пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Винятком із загального правила є перше переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за умови наявності у особи страхового стажу, набутого після виходу на пенсію по інвалідності (попереднього перерахунку пенсії), не менш як 24 місяці.

Судом встановлено, що позивача з 01.03.2022 на підставі її заяви переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно Закону № 1058-IV; до страхового стажу було зараховано період роботи позивача по 01.07.1995 по 30.06.2000 та станом на 26.03.2024 страховий стаж для обчислення розміру пенсії становив 37 років 3 місяці 2 дні, в тому числі - 33 роки 5 місяців 27 днів - страховий стаж, врахований по 31.12.2010, 3 роки 9 місяців 5 днів - додатковий стаж, що вбачається із перерахунку пенсії від 11.04.2024 та форми РС-право за ПС 00 від 11.04.2024.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із досліджених судом записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.07.2023 ОСОБА_1 після грудня 2010 року не перебувала у трудових відносинах, тому страхові внески на обов`язкове державне пенсійне страхування за неї не сплачувалися.

Таким чином, оскільки позивач не набула після попереднього перерахунку пенсії, тобто від 01.03.2022, 24 місяці страхового стажу, тому відсутні підстави, передбачені частиною третьою статі 45 Закону № 1058-IV, для застосування при обчисленні пенсії за віком позивача показника середньої заробітної плати за 2021, 2022 та 2023 роки.

Аналогічна позиція викладена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 у справі № 140/36274/23, від 21.02.2024 у справі № 140/19452/23.

За приписами частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, оскільки під час розгляду справи не встановлено порушення прав позивача.

Зважаючи на те, що суд відмовляє у задоволенні позову повністю, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.Ф. Костюкевич