Справа № 489/5285/24
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/5285/24
Номер провадження 2-а/489/72/24
Рішення

Іменем України

20 вересня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправною, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття проваджень у справі

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття проваджень у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови серії АА №00018746 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 15.04.2024 відносно ОСОБА_2 , за ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 грн. за допущення відповідальною особою руху транспортного засобу MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,6 % (8,24 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,391 % (1,31 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. З вказаною постановою не згоден, виходячи з наступного.

По-перше, зазначене в оскаржуваній постанові перевантаження вказано без зазначення конкретної осі автомобіля. Із наявної постанови не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевантаження транспортного засобу, про перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу і не вказано, на яку саме вісь припадає перевантаження на 11,391 % (1,31 тон) при дозволеній 11,5 тон.

По-друге, всупереч Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 №512, вона не містить інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо напівпричепа, що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм.

По-третє, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

По-четверте, в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до відповідальності зазначено, що транспортний засіб позивача зважувався технічним засобом WIM 24, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. №10026. Повірка засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації передбачена ст. 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно до якої законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

По-п`яте, у оскаржуваній постанові одиниця виміру вказана не тонна, а кілограм, що суперечить Інструкції.

По-шосте, відповідно до ТТН від 10.04.2024 №201556 автомобіль перевозив соняшник врожаю 2023 року насипом загальною вагою при завантаженні 40,3 т, що свідчить про відсутність перевантаження транспортного засобу, за яке можливо було б притягнути позивача до адміністративної відповідальності. За вказаною ТТН було здійснене вантажне перевезення за маршрутом: м. Кропивницький - м. Одеса, вул. Хімічна, 1/23. Вага транспортного засобу 14,550 т, вага вантажу - 25,750 т, брутто - 40,300 т.

По-сьоме, автомобіль позивача відповідно до ТТН від 10.04.2024 №21556 перевозив подільний (сипучий, рухомий) вантаж, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Тому, проведення зважування у русі, шляхом поосьвого зважування, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на ваги, тоді як вантаж, в силу своїх сипучих властивостей, легко деформується та вільно переміщується під дією мінімальних сил.

По-восьме, оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничного допустимого навантаження на вісь і загальної маси транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на вісь і загальної маси транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах.

З цих підстав позивач просив суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову,а провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечуючи проти позову надав суду відзив. У відзиві вказав, що із оскаржуваної постанови вбачається за можливе встановити конкретну вісь на яку було здійснено перевантаження. В постанові вказані фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3590 мм, 2-3: 4840 мм, 3-4: 1400 мм; 4-5: 1400 мм; навантаження на вісь 1 - 7400 кг, 2 - 15250 кг, 3 - 10300 кг, 4 - 10250 кг; 5 - 10250 кг; загальна маса - 53600 кг. Із фактично зафіксованих параметрів транспортного засобу прослідковується навантаження на другу вісь 15 250,00 кг. (без урахування похибки), що в свою чергу не відповідає дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон (11500,00 кг.)

Слід зауважити, що метадані до постанови АА №00018746 вмістять усі необхідні відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту та як наслідок відображені в постанові АА №00018746 у відповідності до п. 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174, в редакції від 28.02.2024). Як видно з фото, що розміщених на сайті Укртрансбезпеки за посиланням, що вказане в постанові в момент зважування зафіксований і тягач і приєднаний до нього напівпричеп.

Перевантаження відбулося на 20.6 % щодо загальної маси та 11.391 % щодо навантаження на вісь (із урахуванням похибки щодо загальної маси 10% та 16% щодо навантаження на вісь). В той же час, відповідальність за ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм від 5%. Застосування похибки у розмірі 2% передбаченої п. 4 Правил №30 не свідчить про додаткове врахування встановленої похибки у 2% до уже встановлених відсотків перевищення габаритно-вагових норм. Тобто, якби перевищення навантаження загальної маси транспортного засобу було не більше двох відсотків Позивач мав право не оформлювати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні та не вносити плату за проїзд.

На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляємо, що прилади автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 24, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. №10026 яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується: сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 62-21, свідоцтвами про повірку № 669; 228.

У постанові відображені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу у натуральних одиницях кілограмах. Водночас внаслідок перетворювання одиниць вимірювання (кілограми в тони чи навпаки) розмір фізичних величин залишається незмінним, та ніяким чином не впливає на результат розрахунку, тим більше не потребує спеціальних знань, оскільки є загальновідомим арифметичним обчисленням. Більше того в оскаржуваній постанові вказано: «Відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 20.6% (8.24 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11.391% (1.31 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон» , що в свою чергу відповідає Інструкції №512.

Також представник відповідача вказує, що факт невідповідності маси транспортного засобу нормативним параметрам, що визначені в п. 22.5 ПДР, не може спростовуватися товарно- транспортною накладною.

Аналізуючи положення Правил №30 не вбачається неможливості отримання дозволу в залежності від виду вантажу який перевозиться (подільний/ неподільний), адже дозвіл надається на великогабаритний транспортний засіб, який відповідно до п. 2 Правил №30 вважається таким якщо, його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

15.04.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В., відносно ОСОБА_2 було винесено Постанову серії АА №00018746 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 грн. за допущення відповідальною особою руху транспортного засобу MAN TGX 18.480, ДНЗ НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,6 % (8,24 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,391 % (1,31 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон.

Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб MAN TGХ 18.480 ,д.н.з. НОМЕР_1 належать на праві власності ОСОБА_1 .

Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб Wielton nw-3 A6 PDK, д.н.з. НОМЕР_2 належать на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортної накладної №201556 від 10.04.2024, автомобільним перевізником рахується "Атлант-Компани", замовник - ТОВ "ІНТОРА", найменування вантажу - соняшник врожаю 2023 року, насипом.

Представником відповідача до суду надані копії свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відповідно до яких підсистема ідентифікації транспортних засобів ANPR - WIM24 (WIM-Q-Free), за результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: зовнішніх габаритів: за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила).

Згідно з п.п. 3, 4 Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

В ч. 4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі Порядок №1174), в п.17 якого зазначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

З системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що виконання державного контролю за безпекою на автомобільному транспорті може здійснюватись, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання, фотографії транспортного засобу тощо. Система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів - у відповідності до діючого законодавства.

Згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 363/500/22 від 26.07.2022 в контексті п.22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що спірна постанова не містить відомостей про напівпричіп, тип транспортного засобу та не враховано допустиме перевищення вагових параметрів на 2 відсотки без оформлення відповідного дозволу.

З матеріалів справи вбачається, а саме з фотофіксації, що розміщене на сайті Укртрансбезпеки за посиланням, що вказане в постанові - в момент зважування зафіксований і тягач і приєднаний до нього причеп.

Також, як видно з інформаційної картки автоматичного пункту габаритно- вагового контролю та даних постанови транспортний засіб - тягач був зафіксований саме з напівпричепом - це видно по кількості вказаних в інформаційній картці та постанові осей ( 5 шт., спарені колеса - 2 вісь).

Відповідно до додатка 1 до Інструкції № 512 в частині «Установив (-ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі має міститися інформація про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, яка вказана в оскаржуваній постанові, а саме інформація про тягач (до якого приєднаний причіп, що не може рухатись самостійно).

В постанові фіксується саме марка, модель, державний номерний знак тягача, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Зважаючи на це в постанові зазначається саме інформація про тягач.

В пункті 17 Порядку № 1174 зазначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно- вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Ці параметри зазначені.

Однак, не зазначення відповідачем в оскаржуваній постанові даних про напівпричіп не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Відомості в оскаржуваній постанові спростовують твердження позивача про не врахування допустимої похибки в 2%. Згідно оскаржуваної постанови, результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення наступні: 1) Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса - 48240 кг., навантаження на одиночну вісь - 12810 кг. Перевищення, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, на ділянці автомобільної дороги було встановлено вимірами технічних приладів із урахуванням похибки зазначених технічних приладів.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримано і відображено в оскаржуваній постанові з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2010).

Таким чином, у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Щодо того, яким чином впливає на розрахунки похибка у 2%, суд враховує правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 28.07.2022 у справі №380/5173/20 та від 18.08.2022 у справі №340/4673/20, в яких зазначено, що «…Колегія суддів визнає помилковими твердження скаржника про те, що встановлена законодавством 2% величина похибки повинна враховуватися при обчисленні загальної величини перевищення вагових параметрів над нормативними не лише при обчисленні плати за проїзд автомобільними дорогами, а й при застосуванні адміністративно-господарського штрафу, оскільки такі твердження не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що перевищення вагових параметрів на 2% в порівнянні з визначеними в пункті 22.5 Правил дорожнього руху є саме понаднормативним перевищенням (а не допустимим відхиленням у перевищенні вагових параметрів, як помилково вважає позивач), проте таке перевищення не несе таких наслідків для перевізника як обов`язок оформити відповідний дозвіл та внести плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування. При цьому Суд зауважує, що у пункті 30 Порядку №879 наведено формулу, за якою здійснюється розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту. Ця формула не містить необхідності включення у розрахунок жодної похибки. Законодавством не передбачено альтернативного способу обчислення перевищення вагових норм, не зазначено, що 2% величини похибки не береться до розрахунку вагових параметрів, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху….». Оскільки максимально нормативно дозволена повна маса автомобільна у цьому випадку складає 40000 кг, відповідальність настає у разі перевищення цього показника на 5%, тобто 42000 кг. А у випадку з позивачем, повна маса його автомобіля складала 48240 кг, що перевищує цю межу, вже з врахуванням похибки.

По справі встановлено, що у оскаржуваній постанові зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ:кількість вісей 5 шт.; спарені колеса 2 вісь;відстань між вісями 1-2: 3590 мм, 2-3: 4840 мм, 4-4:1400 мм; 4-5:1400 мм; навантаження на вісь 1 7400 кг, 2 - 15250 кг, 3 - 10300 кг, 4 - 10250; загальна маса 53600 кг.

Державні стандарти України (ДСТУ) стандарти, розроблені відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, розроблені на основі консенсусу та затверджені уповноваженим органом.

Таким чином, застосовувані параметри похибки відповідають встановленим вимогам зазначеного вище ДСТУ.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем було вірно встановлено перенавантаження у постанові.

У постанові зазначено про навантаження на одиночну вісь в кг, що не може бути дискретнім відліку у розмірі 50 кг (по паспорту на системі зважування в русі WIM 24, Q-Free), є помилковим, так як значення в кг це не результат зважування, а вирахуваний результат перевищення навантаження по зазначеній вище формулі (у урахуванням похибки).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5, 7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122-2, частинами другою, третьою ст. 132-1, ст. 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених ст. 132-1 цього Кодексу.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст. 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого ч. 7 ст. 279-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку № 1174).

Інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (п. 2 Порядку № 1174). Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжвісьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Отже, наведені положення Порядку № 1174 передбачають технічні умови й можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Положеннями ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КпАП України адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, частинами другою і третьою ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З наведених норм вбачається, що у правопорушеннях передбачених ст. 132-1 КУпАП зафіксованих в автоматичному режими визначений певний суб`єкт, відповідальна особа.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова була винесена на підставі матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів у зв`язку з встановленням в автоматичному порядку правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті про що зазначено в самій постанові.

Крім того, в постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт на якому можливо ознайомитися з доказами вчинення правопорушення.

Фіксація правопорушення здійснювалася за допомогою Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 24, Q-FREE HI-TRAC TMU4 WIM №10026.

Відповідно до доданих представником відповідача до відзиву на позовну заяву сертифікату відповідності щодо технічного засобу, яким здійснювалось вимірювання: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі», вбачається, що Прилад автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі є справним та придатним до експлуатації. З наведеного вбачається, що вказані зважувальні прилади здані в експлуатацію, відповідають законодавчим вимогам та вимогам ДСТУ.

По справі встановлено, що фіксація руху транспортного засобу позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритновагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, здійснювалася приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 24, Q-FREE HI-TRAC TMU4 WIM №10026.

Сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 62-21 Rev/0, на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI-TRAC TMU4 WIM, чинний до 16/06/2031 року.

Копія вказаного сертифікату наявна в матеріалах справи.

При цьому, суд констатує, що з копії оскаржуваної постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 229 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил користування автомобільним транспортом, і, зокрема, про адміністративні правопорушення, які передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи автомобільного транспорту.

Загалом з наведених положень нормативних актів та встановлених обставин вбачається, що посадові особи Укртрансбезпеки мають відповідні засоби автоматичного контролю та фіксації правопорушень. Такі засоби здатні здійснювати ваговий контроль та фіксацію правопорушень, відповідним чином сертифіковані. З матеріалів фіксації вбачається, що транспортний засіб, був ідентифікований на автоматичному пункті зважування, були встановлені його технічні характеристики (типу, моделі, вагові показники). При цьому у суду немає обґрунтованих підстав сумніватися в правильності фіксації та розрахунків перевищення маси нормативних параметрів. З наведеного у сукупності вбачається, що результати фіксації правопорушення відповідають формі визначеній в нормативних актах, а тому є належним і допустимим доказом правопорушення позивача.

На підставі цього твердження позивача про неправильність вимірювання, яке зазначено у постанові є безпідставними.

Суд спростовує і твердження позивача про те, що оскільки відповідно до транспортної накладної перевозився подільний вантаж (соняшник), то це свідчить про відсутність перевантаження та той факт, що він не міг отримати дозвіл.

Суд вважає за доцільне зауважити на тому, що відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в товарно-транспортних накладних, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, а відтак не вважається судом як належний та допустимий доказ.

Згідно з ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Спірна постанова містить в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовані правопорушення, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображеннями чи відеозаписами транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

В цілому спірна постанова містить в собі інформацію про транспортний засіб, його власника, відповідальну особу, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.

Тобто, зміст спірної постанови узгоджується з наведеними вимогами КУпАП.

При цьому, посилання позивача на невідповідність змісту спірної постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року, суд вважає безпідставними, оскільки Інструкцією затверджено форму постанови, а не вимоги до змісту постанови. Вимоги до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП.

При цьому, Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови.

Позивач також зазначає, що перевозив подільний вантаж (соняшник), який переміщувався по всім осям під час руху транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Таким чином, в контексті п. 22.5 Правил дорожнього руху України перевізник має враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу враховуючи властивості вантажу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним і зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі протягом усього руху транспортного засобу.

Адже незалежно від виду вантажу та його властивостей перевищення навантаження однаково псує дорожнє покриття.

Аналогічний висновок викладено у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 року у справі № 363/500/22.

Ваговий комплекс розташований на рівній ділянці дороги і під час проїзду авто через автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі транспортний засіб рухається в звичному режимі. Це підтверджується п. 2 додатку до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 «Вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті» де вказано, що устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху.

Таким чином, дії відповідача під час формування оскаржуваної постанови є законними та такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що на виконання вимог ст. 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Таким чином, оскаржувана постанова повною мірою відповідає встановленим вимогам та містить необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу з урахуванням кількості вісей, відстань між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перенавантаження, тонаж перенавантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу.

Інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постанові, але й підтверджується інформаційним файлом та даними фото фіксації, які долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241, 246, 286 КАС України, суд

вирішив

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття проваджень у справі

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач : Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним адміністративним судом.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.09.2024.

Суддя В. В. Кокорєв