Справа № 240/28823/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/28823/23 Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович Ірина Едуардівна Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

18 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

05.10.2023 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирського окружного адміністративного суду, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення його з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, з виключенням з військового обліку; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення його з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, з виключенням з військового обліку; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому щомісячної премії та додаткової винагороди за січень 2023 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити йому щомісячну премію та додаткову винагороду за січень 2023 року; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати йому додаткової винагороди (бойових) за грудень 2022 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити йому додаткову винагороду (бойові) за грудень 2022 року; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому грошового забезпечення та всіх інших видів належних йому виплат, починаючи з лютого 2023 року, до дня звільнення; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити йому грошового забезпечення та всіх інших належних йому виплат, починаючи з лютого 2023 року, до дня звільнення.

17.12.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Науменко С.Б. подала до суду першої інстанції заяву про зміну предмета позову в порядку ст. 47 КАС України, в якій просила: 1) визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01 лютого 2023 року № 50 «Про виплату додаткової винагороди за січень 2023 року» в частині, що стосується ОСОБА_1 ; 2) визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 лютого 2023 року № 57 в частині, що стосується ОСОБА_1 (щодо визнання його таким, що не з`явився з щорічної відпустки та щодо призупинення виплати грошового забезпечення з 24 лютого 2023 року); 3) визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 грудня 2022 року № 500 «Про результати службового розслідування»; 4) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не складення і не направлення військово-лікарській комісії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 5) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти і направити ОСОБА_1 та гарнізонній військово-лікарській комісії, військовій частині НОМЕР_2 (код НОМЕР_3 , місцезнаходження комісії: АДРЕСА_1 ) належним чином оформлену довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в довідці травму перелом тіла та бокових мас S3 хребця без зміщення (27.10.2022) та обставини її отримання за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 ; 6) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за час його перебування на лікуванні після одержаної 27.10.2022 травми, в період з 07.11.2022 по 04.12.2022, в розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», рішеннями Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 від 23.06.2022, а саме: в період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які дістали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (зокрема, закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Позивач є військовослужбовцем та 27.10.2022 під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій на позиціях поблизу населеного пункту Нова Кам`янка Бериславського району Херсонської області, в результаті обстрілу опорного пункту отримав травму: перелом хребця. Після лікування цієї травми та проходження реабілітації був направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби. За результатами проведеного огляду постановою військово-лікарської комісії (ЦВЛК Збройних Сил України) від 13.06.2023 його було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. У зв`язку з цим він звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - за станом здоров`я. Однак на адвокатський запит його представника, адвоката ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 повідомила, що рапорт щодо звільнення з військової служби залишено без розгляду, оскільки за результатами службового розслідування було встановлено, що він з 16.03.2023 без дозволу командирів не перебуває на місці несення служби та не виконує обов`язків військової служби. Відтак він обліковується як такий, що самовільно залишив розташування військової частини, що й стало підставою залишення його рапорту без розгляду. Позивач вважає, що не здійснюючи розгляд його рапорту, військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність щодо не звільнення його з військової служби, чим порушила його права та охоронювані законом інтереси. Крім того, військова частина НОМЕР_1 не виплачувала йому додаткову винагороду та щомісячну премію за січень 2023 року, у зв`язку із нібито вчиненням ним адміністративного правопорушення - самовільного залишення військової частини з 18.01.2023 по 19.01.2023; передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду (бойові) за грудень 2022 року, хоча протягом 04.12.2022-17.12.2022 він брав безпосередню участь у бойових діях; а також грошове забезпечення та додаткові виплати, починаючи з лютого 2023 року, у зв`язку з тим, що за результатами службового розслідування, призначеного наказом від 25.02.2023 №116, він визнаний таким, що з 16.03.2023 самовільно залишив військову частину.

Не погодившись з такою бездіяльністю, позивач звернувся до суду.

17.10.2023 позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмета позову.

3. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Позивач звернувся з первісним позовом, який судом першої інстанції розглянуто з урахуванням пунктів 1 та 2 заяви про зміну предмета позову від 17.12.2023.

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року суд першої інстанції повернув заяву про зміну предмета позову від 17.12.2023 в частині вимог, викладених у пунктах 3-6 цієї заяви.

Суд першої інстанції встановив, що у пунктах 3-6 заяви про зміну предмета позову позивач заявляє новий предмет спірних правовідносин, відмінний від заявлених в первісному позові, тим самим одночасно змінює і предмет (заявлені матеріально-правові вимоги) і підстави позову. У цьому випадку, подавши заяву про зміну предмета позову, в пунктах 3-6 якої фактично заявлено нові вимоги із власним окремим предметом оскарження (нові вимоги та підстави їх оскарження), позивачем по суті заявлено нові позови в рамках даної справи, що не відповідає вимогам ч.1 ст.47 КАС України. Вказані позовні вимоги повинні розглядатися шляхом подачі окремої позовної заяви.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із ухвалою суду від 17.04.2024, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі

№ 240/28823/23 скасувати; направити справу № 240/28823/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції в частині позовних вимог, зазначених у пунктах 3-6 заяви про зміну предмета позову від 18.12.2023.

Як на підставу апеляційного оскарження апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не вказано жодної із підстав повернення заяви позивачеві ОСОБА_1 , передбачених частиною 4 статті 168 КАС України, а відтак позивач вважає, що заяву позивача про зміну предмета позову (доповнення позову) судом повернуто безпідставно і без урахування процесуальних норм права (щодо порядку зміни предмета позову), позиція щодо яких висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року (справа № 369/10789/14-ц, провадження № 14-703цс19).

Представник позивача ухвалу про відкриття апеляційного провадження отримав 29.05.2024 (згідно з довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету).

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження отримав 11.06.2024 засобами поштового зв`язку.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2024 року з Житомирського окружного адміністративного суду витребувано адміністративну справу.

29 травня 2024 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду.

1.1. Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.2. Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.3. Відповідно до статті 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

1.4. Суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем у заяві від 17.12.2023 заявлено нові позовні вимоги поза межами спірних правовідносин, визначених первісним позовом.

1.5. У позовній заяві від 05.10.2023 позивач зазначив, що відповідач залишив без розгляду його заяву про звільнення згідно з підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на підставі результатів службового розслідування, у тому числі щодо отримання травми згідно з наказом № 500 «Про результати службового розслідування».

1.6. Колегія суддів вважає, що оскарження бездіяльності щодо не звільнення позивача на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (як заявлено в первісному позові) напряму пов`язано з питаннями законності відповідних виплат (у тому числі при звільненні на вказаних підставах) та правомірності наказів за результатами службових перевірок, на які посилається позивач, та які безпосередньо впливають на підстави його звільнення з військової служби.

1.7. Всі позовні вимоги, пред`явлені ОСОБА_1 згідно з адміністративним позовом від 05 жовтня 2023 року та згідно з заявою про зміну предмета позову від 17 грудня 2023 року (вх. № 84933/32 від 18 грудня 2023 р.), пов`язані між собою підставою виникнення і поданими доказами. Ці вимоги є вимогами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача (військової частини НОМЕР_1 ). Загальною підставою виникнення позовних вимог ОСОБА_1 є порушення відповідачем прав ОСОБА_1 як військовослужбовця Збройних Сил України, протиправні рішення, дії та бездіяльність відповідача, які порушують права і охоронювані законом інтереси позивача.

1.8. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

1.9. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц Судом зроблено висновок, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

1.10. Необхідність у зміні предмета позову у цій справі виникла у зв`язку з тим, що початкові вимоги позивача не повною мірою забезпечать захист його порушених прав та інтересів.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

2.1. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а суд першої інстанції неправильно застосувавши норми матеріального права, в порушення норм процесуального права, ухвалив рішення про залишення без розгляду заяви позивача про зміну предмета позову від 17.12.2023, яке підлягає скасуванню в частині оскарження.

2.2. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

2.3. Відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження її розгляду

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 , в яких він просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28 грудня 2022 року № 500 «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не складення і не направлення військово-лікарській комісії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти і направити ОСОБА_1 та гарнізонній військово-лікарській комісії, військовій частині НОМЕР_2 (код НОМЕР_3 , місцезнаходження комісії: АДРЕСА_1 ) належним чином оформлену довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) головного сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в довідці травму перелом тіла та бокових мас S3 хребця без зміщення (27.10.2022) та обставини її отримання за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за час його перебування на лікуванні після одержаної 27.10.2022 травми, в період з 07.11.2022 по 04.12.2022, в розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», рішеннями Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 від 23.06.2022, а саме: в період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які дістали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (зокрема, закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.