Справа № 160/5064/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2024 року м.Дніпросправа № 160/5064/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі № 160/5064/24 (суддя Кучма К.С., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - відповідач) щодо припинення ОСОБА_3 виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.09.2023;

- зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради поновити ОСОБА_3 виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.09.2023.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалась на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, яка внаслідок військової агресії російської федерації проти України була змушена покинути разом з чоловіком і донькою місце постійного проживання (смт. Розівка, Пологівського району Запорізької області) та у вересні 2022 року переїхати до міста Дніпро. Відповідачем вона, її чоловік та донька були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб. Одночасно з поданням заяв про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб вона та члени її сім`ї подали заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. З вересня 2022 року по вересень 2023 року вона та члени її сім`ї отримували допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі та порядку, визначеному постановою КМУ від 20.03.2022 р. № 332. 31.10.2023 року вона звернулася до відповідача із письмовою заявою про відновлення їй та її доньці виплати допомоги на проживання. Однак, листом від 03.11.2023 відповідач повідомив, що з 01.09.2023 року ним призупинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб за результатами проведення верифікації Міністерством фінансів України та у зв`язку з тим, що вона має у власності житлове приміщення, що розташовано на території, не включеній до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Позивач не згодна з такою позицією відповідача та зазначає, що житлова площа придбаного будинку становить лише 24 кв.м., отже, площа на одного члена сім`ї становить менше ніж 13,65 кв.м., а тому дії відповідача з приводу призупинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є протиправними.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року позовні вимоги позивача були задоволені.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. У скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Скаржник в апеляційній скарзі наполягає на відсутності у позивача права на отримання допомоги. Зазначає, що 31.10.2023 позивачем надано договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 кв.м., житловою площею 24 кв.м., тобто останній належить житлове приміщення площею більше 13,65 кв.м. Враховуючи вищезазначене, право на отримання допомоги з 01.09.2023 позивачем втрачено, виплата допомоги з 01.10.2023 припинена.

Позивач своїм правом на подачу письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористалась.

Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст.311 КАС України в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 28.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримала довідку №21205-. Фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 .

Крім того, чоловік позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довідки №1205-, 30.09.2022 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 . Їх донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 28.09.2022 була також взята на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримала довідку №1205-500218213, фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 .

Позивач з вересня 2022 року була отримувачем допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе та на доньку - ОСОБА_5 .

З 01.09.2023 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

31.10.2023 позивач звернулася до відповідача із письмовою заявою про відновлення виплати допомоги на проживання.

Листом від 03.11.2023 за вих.№Д-58/0-1/09-23 відповідач повідомив, що позивачу з 01.09.2023 було призупинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб, оскільки 31.10.2023 нею надано договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 кв.м., тобто їй належить житлове приміщення площею більше 13,65 кв.м. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року №309 (зі змінами), Черкаська область в переліку відсутня. Враховуючи наведене, відповідач повідомив, що право на отримання допомоги у позивача відсутнє.

Позивач, вважаючи рішення про відмову у поновлені допомоги протиправним, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що позивач має право на поновлення допомоги, передбаченої Порядком №332.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Право на отримання допомоги на проживання мають внутрішньо переміщені особи відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 року № 332 (далі - Порядок № 332).

Пунктами 2, 3 Порядку №332, в редакції на час отримання позивачем спірної допомоги, було передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Преамбулою Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03.12.2019 року № 324-IX (далі - Закон № 324-IX) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Відповідно до статті 1 Закону № 324-IX, в контексті цього закону:

- верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних;

- державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

- моніторинг - систематична діяльність з проведення аналізу інформації, отриманої під час верифікації, та аналізу результатів верифікації;

- органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати;

- реципієнти - фізичні особи, яким призначено, нараховано та/або здійснено державні виплати, а також фізичні особи, які звернулися за призначенням державних виплат;

- рекомендація - повідомлення про результат верифікації державних виплат щодо невідповідності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання і розмір таких виплат.

Статтею 4 Закону № 324-IX визначено, що одним із завдань органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат.

За правилами статті 16 Закону № 324-ІХ за результатами верифікації орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, надає органам, що здійснюють державні виплати, підтвердження відповідності наданої реципієнтом інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, під час здійснення превентивної верифікації або рекомендації щодо: 1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності; 2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: 1) призначення (перерахунку) державної виплати; 2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати; 3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати; 4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

За приписами статті 9 Закону № 324-IX верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних. Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 18.02.2016 року № 136 був затверджений Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат (далі - Порядок № 136).

Відповідно до Порядку № 136, за результатами поточної та ретроспективної верифікації Мінфін щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо:

1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності;

2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Рекомендація щодо кожного реципієнта формується на підставі однієї або декількох виявлених невідповідностей.

Про надані рекомендації Мінфін інформує щокварталу Кабінет Міністрів України.

Орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

За результатами опрацювання наданих Мінфіном рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Орган, що здійснює державні виплати, за результатами опрацювання рекомендацій надає Мінфіну інформацію про прийняті рішення протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" (далі - постанова КМУ № 709).

Положеннями пункту 2 постанови КМУ № 709 визначено підстави припинення виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Так, підпунктом 5 пункту 2 постанови № 709, встановлено, що з 1 вересня 2023 р. виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка була вимушена покинути своє постійне місце проживання смт.Розівка Пологівський район Запорізької області та переїхати до міста Дніпро. З 28.09.2022 позивач була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 1205-, та отримувала державну допомогу на проживання.

Відповідно до листа відповідача позивачу з 01.09.2023 було призупинено виплату допомоги на проживання з підстав виявлення у її власності житла, що розташоване на територіях де не ведуться активні (можливі) бойові дії або які не є окупованими, та таке житло має площу понад 13,65 кв.м.

Так, 09.06.2023 позивачем укладено договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м.

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав, станом на 09.06.2023 року, позивачу на праві приватної власності належать житловий будинок загальною площею 36,5 кв.м., житлова площа 24 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 01.09.2023 с.Райгородок Черкаського району Черкаської області до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року № 309 (із змінами відповідно наказу №318 від 21.11.2023), не входило.

Як вже було встановлено сім`ю позивача складають три особи: чоловік - ОСОБА_4 , донька - ОСОБА_5 та вона.

Відповідно до статті 47 Житлового Кодексу України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Тобто, за приписами підпункту 5 пункту 2 постанови КМУ № 709 від 11.07.2023 року "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" держава визначила підстави припинення виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Разом з тим, підстава, за якої допомога на проживання продовжує виплачуватися, відповідно до постанови №709, зокрема, якщо внутрішньо переміщена особа має житлове приміщення (частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї).

Як видно з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачу на праві приватної власності належить, житловий будинок загальною площею 36,5 кв.м., житловою площею 24 кв.м.

Враховуючи, що склад родини позивача становить 3 особи, тому розрахунок житлової площі квартири на одного члена сім`ї є - 8 кв.м., тобто менше, ніж передбачено діючим законодавством (24 кв.м. (житлова) : 3 (особи) = 8 кв.м. (на одну особу)).

Отже, позивач не втратила право на отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа, оскільки має частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі № 160/5064/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак