Справа № 201/13916/23
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/12/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції Головешко Ірини Миколаївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 24.10.2023 року приблизно о 21 годині він виїхав з офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Виїхавши на проспект, почав рух керуючись пунктом 11 ПДР України, а саме п. 11.1 та 11.2. Так як дорожня розмітка на проспекті Б. Хмельницького була відсутня, він на свій розсуд розташував свій автомобіль ближче до правої частини смуги та рухався дотримуючись чинних ПДР України. Приблизно за 100-150 м. позаду помітив автомобіль, який його наздогнав та почав подавати звукові та світлові сигнали. При цьому, спеціальна світлова сигналізація не працювала, тому одразу не зрозумів, що це була патрульна поліція. Після зупинки, працівник поліції повідомила, що він начебто порушив п. 9.2 б ПДР України, хоча не змінював напрямок руху. Надані ним пояснення працівником поліції до уваги прийняті не були. Співробітник поліції винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 510 грн., який він був вимушений сплатити, щоб уникнути блокування банківських рахунків. Зазначає, що з постановою не згоден, і вважає її незаконно, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Просить визнати протиправними дії інспектора 3 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_2 , а також визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ № 8008427 від 24.10.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Покопцевої Д.О.

Ухвалою судді від 16.11.2023 року було відкрито провадження у справі за указаною позовною заявою.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 24.10.2023 року поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. В якій зазначено про те, що останній керуючи ТЗ ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Дніпрі по вул. Богдана Хмельницького, в районі будинку 145, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 б ПДР України. Така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі та було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та в подальшому було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що висунуті позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та просив задовольнити позовні вимоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що постановою серії ЕАТ № 8008427, винесеною 24.10.2023 року інспектором 3 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок за те, що 24.10.2023 року о 21:02 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграда, 145, водій ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б. ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 зазначеного вище Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 222 КУпАП закріплений перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції. До вказаного переліку включені і справи за ознаками адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч.ч.1, 2, 3, 5 та 6 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 24 постанови від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» Пленум Верховного Суду України зазначив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно імперативних приписів, закріплених в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 24.10.2023 року о 21:02 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграда, 145, водій ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б. ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Також, слід зазначити, що на наданому представником відповідача відеозапису, який був досліджений судом при встановленні фактичних обставин справи, не можливо встановити вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскільки на ньому зафіксований тільки факт зупинки транспортного засобу та подальший розгляд справи працівником поліції за участю водія ОСОБА_1 . Тобто, не подання водієм сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, як зазначено п.9.2.б. ПДР України на даному відеозаписі не зафіксовано.

Крім того, доводи представника відповідача щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та порушення ним п.9.2.б. ПДР України в присутності іншого працівника поліції, який є фактично свідком даної події, не можуть бути прийняті судом, оскільки даний працівник поліції є зацікавленою особою на стороні відповідача.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вказаної норми, суд вважає, що відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд доходить висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень правил дорожнього руху України та складу вищевказаного адміністративного правопорушення, з огляду на що існують правові підстави для скасування постанови серії ЕАТ № 8008427, винесеної 24.10.2023 року інспектором 3 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на скасування оскаржуваної постанови та відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Що стосується вимоги позову в частині визнання протиправними дії інспектора, а також визнання постанови протиправною, то суд звертає увагу на наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, окрім вимоги про скасування постанови, просить визнати дії протиправними дії інспектора, а також визнати протиправною постанову, однак, виходячи з положень ч.3 ст. 286 КАС України, яка містить вичерпний перелік рішень суду за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, вимога ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції Головешко Ірини Миколаївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 8008427 від 24.10.2023 року, винесену інспектором 3 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Головешко Іриною Миколаївною, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Покопцева