Справа № 761/21739/24
Суддя: Романишена І. П.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/514/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 ПНКМНО ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом, відповідно до вимог якого просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову №1653 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесену адміністративною комісією 28.05.2024 року у зв`язку з закінченням строків для відкриття провадження по справі та стягнути на його користь судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28 травня 2024 року адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було винесено постанову №1653, якою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1., було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.152 КУпАП та п.13.1.1. «Правил благоустрою міста Києва», затверджених рішенням Київської міської ради №1051/1051 від 25.12.2008 року, з накладенням штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. Отримав позивач постанову лише 03 червня 2024 року, оскільки постанова була надіслана 30 травня 2024 року звичайним листом. З вищенаведеною постановою не погоджується, вважає її незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Оскаржувана постанова ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення №003587, складеному 23 травня 2024 року головним спеціалістом відділу контролю та обліку рекламних засобів та вивісок управління з питань реклами ВО КМДА Марценюком Олексієм Олександровичем. Щодо суті правопорушення, то, на думку спеціаліста управління реклами КМДА, позивачем було порушено вимоги Порядку розміщення вивісок в місті Києві, затвердженого Рішенням КМР від 20.04.2017 №225/2246, оскільки не подано повідомлення про розміщення вивіски. Насамперед, відзначав, що акт обстеження від 14.09.2023 року та вимога № 007696-23 щодо вивіски була надіслана на його адресу ще 07.11.2023 року, у якій було встановлено порушення п.3.2. Порядку розміщення вивісок в місті Києві, затвердженого Рішенням КМР від 20.04.2017 №225/2246 та «Правил благоустрою міста Києва», затверджених рішенням Київської міської ради №1051/1051 від 25.12.2008 року (далі-Правила благоустрою). Цією ж вимогою було встановлено термін усунення порушення до 28.11.2023 року. Отже, про факт порушення норм діючого законодавства щодо розміщення вивіски, відповідач дізнався на наступний день, як позивач не виконав приписи вимоги, тобто 29.11.2023 року. Зазначав, що, визнаючи факт правопорушення, управління реклами КМДА видало відповідні накази про демонтаж вивісок, зокрема, стосовно цієї вивіски площею 2,4 кв. метри було видано наказ № 1633 від 29.11.2023 року, а незаконний демонтаж відбувся аж 23.04.2024 року. Тобто уповноважені особи відповідача мали скласти відповідний протокол 29.11.2023 року, тому як наслідок відповідно до приписів п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Також, позивач вказував, що інформація про час роботи та місцезнаходження нотаріальної контори є обов?язковими умовами для сертифікації робочого місця нотаріуса (пункт 8 Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса, затверджені наказом Міністерства юстиції України №888/5 від 23.03.2011 року). Норми Положення про робоче місце нотаріуса є основоположним для позивача як для нотаріуса проте вони знаходяться у прямому конфлікті з нормами Правил благоустрою, які містять у собі некоректне посилання на Порядок розміщення вивісок у місті Києві, затверджене рішенням Київської міської Ради 20 квітня 2017 року за № 224/2446. При цьому, вказував про те, що розташування власне цих інформаційних вивісок було здійснено ним ще у 2009 році, коли він пройшов сертифікацію робочого місця нотаріуса Головним управлінням юстиції міста Києва за адресою: м.Київ, вул.Павлівська, буд.10, кв.4. Даний факт підтверджується Актом про сертифікацію приміщення робочого місця (контори) приватного нотаріуса КМНО відповідності умовам, визначеним Законом України «Про нотаріат» та «Положенню про вимоги до робочого місця нотаріуса та здійснення контролю за їх дотриманням», складеного 24.09.2009 та затвердженого 25.09.2009 року, яким встановлено наявність усіх необхідних вимог для здійснення приватної нотаріальної практики. Зважаючи на той факт, що пп.13.1.1 Правил благоустрою перебуває у розділі, який регламентує діяльність суб?єктів підприємницької діяльності, до яких він, як нотаріус, не належить, вважає необгрунтованим посилання відповідача на вищезазначений пункт як на підставу для застосування адміністративного стягнення, передбаченого статтею 152 КУпАП.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17.06.2024 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

12.07.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на те, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення відноситься до триваючих. У контексті наведеного зазначав, що триваючим правопорушенням є проступок, пов?язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов?язків, передбачених правовою нормою, на противагу триваючому, разовим є порушення, яке виразилося в однократному порушенні вимог Закону, яке не має під собою непереривного невиконання обов?язків визначених правовою нормою. Розміщення вивісок у місті Києві регулюється Порядком розміщення вивісок у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №224/2446. Про необхідність самостійного усунення виявленого порушення щодо розміщення вивіски позивачеві наголошувалося у вимозі від 07.11.2023 №007696-23 Управлінням з питань реклами виконавчого органу міської ради (Київської державної адміністрації), що відповідає вимогам КУпАП та Порядку розміщення вивісок у місті Києві. З зазначеного вбачається, що порушення Позивачем мало б бути усунуто у терміни визначені у Вимозі, шляхом подання повідомлення про розміщення вивіски згідно вимог Порядку, однак зазначену вимогу про усунення порушення було залишено позивачем без реагування. В подальшому, вищезазначена вивіска на підставі наказу Управління з питань реклами виконавчого органу міської ради (Київської державної адміністрації) 23.04.2024 було демонтовано силами КП «Київреклама», що підтверджується звітом по демонтажу, що додається.

Також, після демонтажу позивач листом від 26.04.2024 №47/01-16 звернувся до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» щодо повернення останньому демонтованих 23.04.2024 вивісок. Таким чином, вчинене позивачем адміністративне правопорушення, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.05.2024 № 003587 є триваючим. Також, представник відповідача наводив у відзиві на позов спростування щодо посилань позивача на п.13.1.1 Правил благоустрою та положення норм Закону України «Про нотаріат», а тому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідь на вказаний відзив не надходила до суду.

Враховуючи, що клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, відповідачем у встановлений судом строк надано відзив, судом вирішено провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

За ст.152 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено на громадян або посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що 28 травня 2024 року адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було винесено постанову № 653, якою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1., було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог статті 152 КУпАП та п. 13.1.1. «Правил благоустрою міста Києва», затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 року, з накладенням штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста), а також, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами".

Згідно частини 2 статті 21 цього ж Закону, вивіска є малою архітектурною формою, елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою (інформаційні стенди, дошки, вивіски).

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил.

Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №224/2446 затверджено Порядок розміщення вивісок у місті Києві та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) доручено протягом одного місяця з моменту набрання чинності цим рішенням здійснити організаційно-правові заходи, пов`язані з реалізацією цього рішення (пункти 1 та підпункт 5.1 пункту 5 рішення).

Порядком №224/2446 врегульовано відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням вивісок у м.Києві, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру розміщення вивісок та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, що виникають у процесі розташування вивісок на території м. Києва, регламентує загальні вимоги до вивісок, а також порядок контролю за дотриманням вимог цього Порядку та розроблений метою забезпечення благоустрою, захисту культурних та майнових інтересів територіальної громади м. Києва, юридичних і фізичних осіб, у власності чи користуванні яких є будинки, будівлі, споруди, на яких розміщуються вивіски, поліпшення зовнішнього вигляду міського середовища та врегулювання порядку розміщення вивісок (пункт 1.2 Порядку №224/2446).

Згідно з пунктом 1.5 розділу І Порядку № 224/2446 дія Порядку не поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у м. Києві.

Відповідно до пункту 1.6 розділу І Порядку №224/2446 розміщення вивісок з порушенням цього Порядку забороняється.

Підпунктом 1.7.1 пункту 1.7 розділу I Порядку №224/2446 визначено, що вивіска (інформаційна вивіска) - мала архітектурна форма, конструктивний елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі або яка має право його використання, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, яка розміщена на зовнішній поверхні фасаду будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Вивіска не може містити переліку товарів і послуг, меню та іншої інформації, яка не підлягає обов`язковому оприлюдненню відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», не може містити закликів до придбання товару або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо товару.

Конструктивно вивіска може складатися з одного чи кількох елементів.

Табличка (інформаційна табличка) - табличка, що розміщується на фасаді будинку, будівлі або споруди, в якому фізична або юридична особа займає приміщення, розташована біля входу у таке приміщення, на дверях або на склі вітрини, та містить лише інформацію про зареєстроване найменування особи, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи) та час роботи фізичної або юридичної особи. Найменування особи та інша інформація, зазначена на табличці, виконуються державною мовою, якщо інше не передбачено законодавством. Площа таблички повинна бути не більше 0,5 кв. метра.

Про розміщення таблички повідомляти уповноваженим органам не потрібно.

Підпунктом 1.7.2 пункту 1.7 розділу I Порядку №224/2446 визначено місце розміщення вивіски.

Розділами ІІ та ІІІ Порядку №224/2446 встановлено вимоги до вивісок та порядок розміщення вивісок.

Так, зокрема, згідно з підпунктом 2.4.1 пункту 2.4 розділу ІІ Порядку №224/2446 вивіска може бути виготовлена у вигляді окремих об`ємних літер, прикріплених безпосередньо на стіні (рекомендується у разі короткого напису).

Згідно з пунктами 3.2 та 3.3 розділу ІІІ Порядку №224/2446 особа, яка має намір встановити вивіску, повинна подати до центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації за місцем розміщення об`єкта повідомлення про місце та дату розміщення вивіски у трьох примірниках. На кожному з примірників уповноважений представник центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації ставить відмітку з датою отримання повідомлення. Перший примірник з відміткою повертається особі, яка звернулася, другий передається робочому органу для реєстрації, третій примірник передається комунальному підприємству «Київреклама» (далі - КП «Київреклама») для контролю.

Суб`єкт, який встановив вивіску, зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів з дня її розміщення повідомити відповідним органам в порядку, визначеному в пункті 3.5, про таке розміщення шляхом надсилання (подання) заяви про розміщення вивіски.

До заяви про розміщення вивіски додаються:

копія документа, що посвідчує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску;

копія свідоцтва на знаки для товарів і послуг (свідоцтва про реєстрацію знаку для товарів і послуг) заявника (у разі їх використання на вивісці) або завірена належним чином копія ліцензійного договору на право використання заявником знаку для товарів і послуг;

чіткі кольорові знімки в електронному форматі усього фасаду будівлі, споруди, на якому розміщено вивіску, знімки розміщеної вивіски та знімки 1-го поверху будинку, будівлі, споруди зі всіма наявними на ньому вивісками (якщо у межах 1-го поверху будинку, будівлі, споруди, на якому розміщується вивіска, є кілька закладів з окремими входами);

проект вивіски, який визначає основні характеристики вивіски (розміри, матеріали виконання тощо) та обґрунтовує її пропорційність до будівлі, на якій вона розміщується.

Згідно статті 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 25 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що приватний нотаріус може здійснювати нотаріальну діяльність лише за наявності акта про сертифікацію робочого місця (контори) приватного нотаріуса або рішення суду, яке набрало законної сили, яким визнано незаконним акт про відмову у сертифікації робочого місця (контори) приватного нотаріуса.

Аналіз наведеного правового регулювання дає підстави для висновку, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) - спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так і інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №1340/4421/18.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач стверджує, про неправомірність винесення спірної постанови, з огляду на те, що інформація про час роботи та місцезнаходження нотаріальної контори є обов?язковими умовами для сертифікації робочого місця нотаріуса. Норми Положення про робоче місце нотаріуса є основоположними для нотаріуса та те що вони знаходяться у прямому конфлікті з нормами Правил благоустрою та Порядку розміщення вивісок у місті Києві.

Відповідач, наголошує на тому, що такий напис підпадає під категорію "вивіска" та зазначає, що відповідно до п.3.2 Порядку №224/2446 позивач повинен був подати до уповноваженого органу повідомлення про розміщення вивіски.

Обов`язок нотаріуса встановлення вивіски регламентовано «Положенням про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності» (далі - Положення №888/5), затверджене наказом Міністерства юстиції України від 23.03.2011 №888/5.

Проте дане Положення не звільняє нотаріуса від обов`язку дотримання інших нормативно-правових актів та Правил благоустрою.

Так, згідно з п.8 «Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності», біля входу у приміщення повинна знаходитись інформаційна вивіска, що ідентифікує робоче місце (контору) приватного нотаріуса.

Вивіска має містити інформацію про державу Україну, Міністерство юстиції України, найменування головного управління юстиції, до сфери діяльності якого належить нотаріус, найменування нотаріального округу, напис «Нотаріальна контора», якщо приватний нотаріус має контору (працюють два та більше приватних нотаріусів), або «Нотаріус», якщо нотаріус працює одноособово.

При вході до приміщення також розміщуються графік роботи приватного нотаріуса (інформація щодо часу початку та закінчення робочого дня, часу обідньої перерви, вихідних днів) та графік прийому громадян, якщо він відмінний від графіка роботи.

Суд зауважує, що в матеріалах справи міститься фото конструкції на стіні будівлі з написом "Нотаріус".

Беручи до уваги вказане фото і викладені вище приписи законодавства, суд погоджується з доводами відповідача, що напис об`ємними літерами на стіні будівлі "Нотаріус" є вивіскою.

В контексті цього, суд зазначає, що приписами п.3.2 розділу ІІІ Порядку №224/2446 визначено, що особа, яка має намір встановити вивіску, повинна подати до центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації за місцем розміщення об`єкта повідомлення про місце та дату розміщення вивіски у трьох примірниках.

Буквальний аналіз цієї норми свідчить про те, що перед встановленням вивіски, особа зобов`язана подати повідомлення до центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації про розміщення такої вивіски із наданням відповідної інформації.

Суд встановив, що саме за недотримання позивачем вимог п.3.2 Порядку №224/2446 відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення, яким констатував не подання позивачем повідомлення про розміщення вивіски та в подальшому позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно оспорюваної постанови.

Докази подачі позивачем повідомлення про місце та дату розміщення вивіски з написом "Нотаріус" у матеріалах справи відсутні.

Також суд враховує, що позивач не надає жодних пояснень щодо підстав винесення оскаржуваної постанови, а обґрунтування позову зводиться до неможливості застосування Правил благоустрою до правовідносин, що склалися.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову винесено за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає ст. 256 КупАП, а саме: в ньому зазначено місце, час вчинення правопорушення і суть правопорушення, а саме вказано які дії вчинив правопорушник.

Щодо доводів позивача про порушення ч.1 ст.38 КУпАП в частині пропуску двомісячного строку накладення адміністративного стягнення суд вказує наступне.

Стаття 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Так, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2021 року у справі № 560/2798/19.

У контексті наведеного необхідно зазначити, що триваючим правопорушенням є проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, на противагу триваючому, разовим є порушення, яке виразилося в однократному порушенні вимог Закону, яке не має під собою непереривного невиконання обов`язків визначених правовою нормою.

Про необхідність самостійного усунення порушень позивачу наголошувалося у вимозі, складеній 07.11.2023 Управлінням з питань реклами виконавчого органу міської ради (Київської державної адміністрації), що відповідає вимогам КУпАП та Порядку розміщення вивісок в м.Києві.

Відповідно до пунктів 5.2.-5.2. Порядку № 224/2446 у разі невідповідності розміщення вивіски вимогам цього Порядку власник вивіски має усунути невідповідності або забезпечити демонтаж вивіски (у разі неможливості усунення невідповідностей) на вимогу робочого органу про усунення порушень.

Термін усунення порушення зазначається у вимозі, але не може бути меншим ніж три робочі дні з дати її отримання.

Вимога направляється у письмовій формі поштою з повідомленням про вручення або вручається власнику (його уповноваженому представнику) особисто під підпис. До вимоги додається акт, в якому зафіксовано виявлені порушення, за підписом уповноваженої особи, яка виявила та зафіксувала порушення.

Усі вимоги оприлюднюються на офіційному вебсайті робочого органу одночасно з направленням вимоги в письмовій формі поштою.

Власник вивіски зобов?язаний повідомити робочий орган про усунення порушень у письмовій формі в термін, визначений вимогою.

Вивіски, власники яких не виконали у встановлений строк вимог робочого органу про усунення порушень, та вивіски, передбачені у підпункті 5.1.2 пункту 5.1, вносяться до наказу про демонтаж.

Накази про демонтаж вивісок розміщуються на офіційному вебсайті робочого органу.

Демонтаж вивісок проводить або організовує КП «Київреклама» за наказом робочого органу, пропозиції до якого може надавати КП «Київреклама». У разі необхідності під час проведення демонтажу можуть бути присутні власник (його уповноважений представник) вивіски, представники державних органів, міських служб та інших організацій.

Матеріалами справи встановлено, що зазначена обов`язкова Вимога Управління з питань реклами не була виконано позивачем, а ні протягом наданих строків на усунення порушень, а саме: Вимога від 07.11.2023 року з Актом обстеження від 14.09.2023 - до 28.11.2023, а ні після спливу вказаних строків. Вимога про усунення залишена позивачем без реагування.

Вищенаведене порушення має триваючий характер та проявляється у триваючому безперервному порушенні закону у вигляді невиконання обов`язків визначених правовою нормою протягом певного часу.

Відтак, з огляду на те, що адміністративне правопорушення є триваючим, двомісячний строк, передбачений статтею 38 КУпАП, необхідно рахувати з дати повторної фіксації порушення та проведення демонтажу вивіски, а саме: звіт по демонтажу від 23.04.2024 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що на час винесення оскаржуваної постанови 24.05.2024 року строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.

Схожого висновку дійшов Верховний Суду в постанові від 08.07.2020 р. у справі №161/6820/17.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та винесення постанови з порушенням строків, передбачених ст.38 КУпАП не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для визнання постанови № 1653 від 28.05.2024 незаконною та її скасування.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанови з дотриманням вимог закону, в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст. 7, 36, 38, 152, 245, 251, 252, 283, 284 КУПАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Реквізити сторін:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ;

Адміністративна комісія при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, .

Повний текст рішення складено 19.09.2024 року.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА