Справа № 420/22231/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі Електронний суд 13.07.2024 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №19495-16671/М-02/8-1500/24 від 02.07.2024 року, у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсійної виплати, з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, з урахуванням його права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року - без застосування обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити порушене право ОСОБА_1 на отримання пенсійної виплати, з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року, пенсійної виплати без застосування обмеження її розміру 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, шляхом проведення відповідного перерахунку пенсійної виплати, з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, з урахуванням його права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року, без застосування обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

допустити негайне виконання судового рішення, в частині проведення перерахунку пенсії за один місяць, в порядку п.1 ч.1 ст.371 КАС України;

відшкодувати позивачу понесені судові витрати, стягнувши їх з відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України); витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, що стосуються предмету та підстав позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером Міністерства оборони України, отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та знаходиться на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. Листом №10882-7986/М-02/8-1500/24 від 05.04.2024 року, ГУ ПФУ повідомило, що, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/16945/23, проведено перерахунок його пенсії з 01 січня 2022 року. З зазначеним листом позивачу були надані копії перерахунків пенсії станом на 01 січня 2022 року, на 01 березня 2022 року, на 01 березня 2023 року та станом на 01 березня 2024 року. Згідно Рішення суду, ГУ ПФУ зобов`язано поновити, право позивача з 01.01.2022 року на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. З копії перерахунку пенсії станом на 01 січня 2022 року вбачається, що позивачу нараховано щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», однак, згідно зазначеної копії перерахунку пенсії, позивачу нараховано пенсійну виплату у загальному розмірі 21357,29 грн. ГУ ПФУ, визначаючи розмір належної йому до виплати пенсії, призначило та сплачувало пенсію у розмірі 19357,29 грн., мотивуючи свої дії тим, що пенсійна виплата у розмірі 19357,29 грн., є виплатою з урахування максимального розміру пенсії. Згідно копії перерахунку пенсії з 01 березня 2022 року позивачу нарахована пенсійна виплата у загальному розмірі 24067,31 грн., однак, визначаючи розмір належної йому пенсійної виплати, ГУ ПФУ, призначило до виплати та сплачує пенсію у розмірі 22067,31 грн., мотивуючи свої дії тим, що пенсійна виплата у розмірі 22067,31 грн., є виплатою з урахування максимального розміру пенсії. Згідно копії перерахунку пенсії з 01 березня 2023 року позивачу нарахована пенсійна виплата у загальному розмірі 25567,31 грн., однак, визначаючи розмір належної йому пенсійної виплати, ГУ ПФУ, призначило до виплати та сплачує пенсію у розмірі 23567,31 грн., мотивуючи свої дії тим, що пенсійна виплата у розмірі 23567,31 грн., є виплатою з урахування максимального розміру пенсії.. Згідно копії перерахунку пенсії з 01 березня 2024 року позивачу нарахована пенсійна виплата у загальному розмірі 25567,31 грн., однак, визначаючи розмір належної йому пенсійної виплати, ГУ ПФУ, призначило до виплати та сплачує пенсію у розмірі 23610,00 грн., що відповідає 10-тикратному розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 01 березня 2024 року. Отже, визначаючи розмір належної позивачу пенсійної виплати з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року, ГУ ПФУ, як вбачається з копій перерахунків пенсії, застосувало, з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, обмеження розміру пенсійної виплати, а з 01 березня 2024 року обмежило розмір пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 01 березня 2024 року, слід чого, безпідставно зменшило розмір його пенсії з 21357,29 грн. до 19357,29 грн., з 24067,31 грн. до 22067,31 грн., з 25567,31 грн. до 23567,31 грн., та з 25567,31 грн. до 23610,00 грн., відповідно. В травні 2024 року, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року з урахуванням права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року з урахуванням права на пенсійну виплату без обмеження 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідач, листом №19495-16671/М-02/8-1500/24 від 02.07.2024 року відмовив у задоволені заяви з посиланням на те, що на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі №420/13062/22 та від 28.08.2023 по справі №420/17936/23 йому проведено перерахунок пенсії з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.05.2023 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії був визначений на зазначені дати та становив: з 01.03.2022 22067,31грн та з 01.03.2023 23567,31грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2024 становить 2361,00 грн, максимальний розмір пенсії з 01.03.2024 становить 23610,00 грн. Розмір його пенсії на 01.07.2024 становить 23610,00 грн.».

28.08.2024 року відповідач подав суду копії матеріалів пенсійної справи позивача на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали суду від 22.07.2024 року була доставлена до «Електронного кабінету» відповідача 22.07.2024 року (а.с. 31), у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву надано не було, про поважність причин неподання не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області; наразі основний розмір пенсії 74% сум грошового забезпечення (а.с.37).

08.12.2022 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13062/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.03.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 10.01.2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року у справі №420/16945/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити з 01 січня 2022 року ОСОБА_1 право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 13.11.2023 року. ГУПФ України в Одеській області 12.02.2024 року здійснило перерахунки пенсії позивача (підставою здійснення перерахунків зазначено рішення суду без зазначення його номеру):

- з 01.01.2022 року пенсія з надбавками визначена у сумі 21357,29грн., підсумок пенсії до виплати був обмежений максимальним розміром та становив - 19357грн. (а.с.20);

- з 01.03.2022 року пенсія з надбавками визначена у сумі 24067,31грн., підсумок пенсії до виплати був обмежений максимальним розміром та становив 22067,31грн. (а.с.20 зв.);

- з 01.03.2023 року підсумок пенсії з надбавками склав 25567,31грн., до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії призначено 23567,31грн. (а.с.21).

- з 01.03.2024 року підсумок пенсії з надбавками склав 25567,31грн., до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії призначено 23610,00грн. (а.с.21 зв.).

04.06.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.06.2024 року, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.01.2022 року, з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року без обмеження пенсії максимальним розміром та з 01.03.2024 року без обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с.22), на що отримав відмову, оформлену листом ГУПФ України в Одеській області №19495-16671/М-02/8-1500/24 від 02.07.2024 року, в якій з посиланням на приписи ст. 2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зазначено, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2024 становить 2361,00 грн, максимальний розмір пенсії з 01.03.2024 становить 23610,00 грн. Розмір пенсії позивача на 01.07.2024 становить 23610,00 грн. (а.с.23).

Не погоджуючись із обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

01.01.1992 року введений в дію Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.21 цього Закону пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Підставою позову стало обмеження під час здійснення перерахунку пенсії максимальним розміром, на підставі ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У такій редакції вказану частину ст. 43 Закону №2262-XII викладено відповідно до Закону № 3668-VI від 08.07.2011.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10740 гривень.

У зв`язку з чим, на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Так, згідно ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

В мотивувальній частині вказаного рішення, а саме в п.2.3. Конституційний Суд України, зазначив, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

При цьому, у відповідності до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище Справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі №7-рп/2016 від 20.12.2016 року є втрата чинності із 20 грудня 2016 року положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Таким чином, з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність.

Що ж до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб слова і цифри у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року замінено словами і цифрами по 31.12.2017 року слід зазначити наступне.

Буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 року №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня норма ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

При цьому, слід зазначити, що у 2019-2021 роках будь-яких змін до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вносилось.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.

Однак, під час перерахунків 12.02.2024 року ГУПФ України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача зі встановленням обмеження її максимальним розміром.

Конституційний Суд України неодноразово висновував стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Таким чином, дії відповідача щодо застосування обмежень перерахованої та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними, ними порушені права позивача та знівельовано збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за рішенням суду у такий спосіб.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав визнати протиправними дії відповідача у вигляді відмови, оформленої листом №19495-16671/М-02/8-1500/24 від 02.07.2024 року, у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсійної виплати, з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року, з урахуванням його права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року - без застосування обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання відповідача вчинити дії, яких вимагає позивач.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена та не обґрунтована.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Також позивач у позовній заяві просить суд звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 371 КАС України суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження позивачу до виплати суми донарахованої пенсії у межах суми стягнення за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову у сумі 1211,20грн., суд згідно ч.1 ст.139 КАС України покладає на відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96грн., оскільки позов поданий через систему «Електронний суд» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8.

Решта зайво сплачених витрат по сплаті судового збору може бути повернута за відповідною заявою позивача ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297,371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови листом №19495-16671/М-02/8-1500/24 від 02.07.2024 року у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсійної виплати, з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року з урахуванням його права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року - без застосування обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () поновити право ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на отримання пенсійної виплати з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року пенсійної виплати без застосування обмеження її розміру 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, шляхом проведення відповідного перерахунку пенсійної виплати з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року з урахуванням його права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року без застосування обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 968(дев`ятсот шістдесят вісім)грн. 96коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 до виплати суми донарахованої пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян