Справа № 340/499/24
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/499/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (вул. Мандрика, 7, м.Покровськ, Донецька область, 85300, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ярова (після укладення шлюбу ОСОБА_2 , а.с.184) ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу №255-дск від 28.12.2023 року "Про порушення службової дисципліни", яким до ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ №10 о/с від 04.01.2024 року "По особовому складу", яким ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції з 04.01.2024 року;

- поновити ОСОБА_4 на службі в Національній поліції України;

- стягнути на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірні правовідносини між учасниками спору виникли у зв`язку з прийняттям та виконанням відповідачем наказів №255дск від 28.12.2023 року та №10о/с від 04.01.2024 року про звільнення позивача зі служби в поліції за п. б ч. 1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію"

Як вбачається з оскаржуваного наказу позивача звільнено зі служби в поліції за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог п.1 ч. 1ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", п.п.2,6, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.19.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Підставою для прийняття такого рішення слугували матеріали службового розслідування, проведеного за наказом начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області (відповідача у справі) №129 від 04.12.2023 року , ініційованого у зв`язку з отриманням інформації щодо порушення службової дисципліни старшим інспектором РСС УОС ГУНП Донецькій області старшим лейтенантом ОСОБА_5 .

Вказує, що під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія повинна була вивчити зібрані матеріали і відомості про дисциплінарний проступок, а саме копію протоколу та постанови про адміністративні правопорушення, відеозаписи, зроблені посадовими особами УПП на місці вчинення правопорушення, опитати поліцейських УПП, які приймали участь у документальному оформленні адміністративних матеріалів щодо вчинення правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, відібрати пояснення керівників. Натомість, дисциплінарна комісія до проведення перевірки віднеслася чисто формально, не звернувши увагу на ту обставину, що позивач в категоричній формі не визнавала факту вживання спиртного і не застосувала всіх можливих і доступних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, вказує, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2023 було закрито провадження у справі відносно ОСОБА_6 , за скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що застосовані до позивача крайні заходи дисциплінарного впливу у вигляді звільнення із служби в поліції є такими, що протирічать фактичним обставинам, що покладені в обґрунтування прийнятого рішення через конфліктну ситуацію з працівниками управління патрульної поліції в м. Кропивницькому, вважає за необхідне оскаржити прийняті рішення в судовому порядку.

Ухвалою суду від 01.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (обґрунтування причин пропуску звернення до суду з позовом) (а.с.96,97).

Ухвалою суду від 07.02.2024 відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.03.2024р. (а.с.109,110).

Ухвалою суду від 16.02.2024 задоволено клопотання представника відповідача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (а.с.129,130).

28.02.2024р. відповідачем надано відзив на позов вимоги якого не визнаються та вказується, що застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного стягнення звільнення, є обґрунтованим та підтвердженим висновками службового розслідування, в ході якого знайшов підтвердження факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», пункту 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у свідомому ігноруванні вимог чинного законодавства, Присяги поліцейського та керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підірвало авторитет Національної поліції України. Таким чином, на переконання відповідача, позивач своїми діями вчинив проступки несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України (а.с.134-138).

Ухвалою суду від 14.03.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.04.2024 (а.с.176).

18.04.2024 судове засідання не відбулося та перенесено на 30.04.2024, через оголошення повітряної тривоги (а.с.179).

30.04.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 14.05.2024 (а.с.182,183).

14.05.2024 в судовому засіданні продовжено перерву до 04.06.2024 (а.с.186-188).

04.06.2024 в судовому засіданні продовжено перерву до 30.08.2024 (а.с.199-201).

В період з 01.07.2024 по 16.08.2024 справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці.

30.08.2024 за клопотанням представника позивача (а.с.208), в судовому засіданні продовжено перерву до 18.09.2024.

18.09.2024 представниками сторін подано клопотання про подальший розгляд справи у письмовому провадженні. Зважаючи на клопотання представників сторін та враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, судом подальший розгляд справи вирішено здійснювати у письмовому провадженні (а.с.211,212,217).

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проходила службу в органах Національної поліції України у званні старшого лейтенанта поліції на посаді старшого інспектора режимно-секретного сектору управління оперативної служби ГУНП в Донецькій області.

З матеріалів справи вбачається, що наказом відповідача від 04.01.2024 №10о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. (а.с.86).

Звільненню з поліції передували наступні події.

02.12.2023 о 23:34 до ГУНП в Донецькій області надійшла інформація щодо виявлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння старшим інспектором режимно-секретного сектору управління оперативної служби ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

Наказом керівника відповідача від 04.12.2023 №1929 було призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим інспектором РСС УОС ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 (а.с.27).

Згідно наказу керівника відповідача від 04.12.2023 №523 о/с на час проведення службового розслідування ОСОБА_7 відсторонено від виконання службових обов`язків (а.с.26).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 18.12.2023р. (а.с.52-75).

Зокрема, висновком службового розслідування встановлено наступне.

02.12.2023 о 23:34 до ГУНП в Донецькій області надійшла інформація щодо виявлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння старшим інспектором режимно-секретного сектору управління оперативної служби ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

02.12.2023 О. Ярова, перебуваючи поза службою, знаходилася у м. Кропивницький за місцем мешкання своїх батьків. Виїзд до батьків у Кіровоградську область здійснювався з дозволу керівництва УОС ГУНП в області, у зв`язку з необхідністю вирішення питань організації заключення шлюбу, згідно з рапортом ОСОБА_6 за резолюцією начальника управління О. Зайцева «Дозволяю» від 30.11.2023 (реєстраційний номер рапорту 2729/16М-2023).

02.12.2023 близько 22:10 ОСОБА_8 , з метою придбання продуктів харчування рухалась на приватному автомобілі «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_2 , який належить її батьку - ОСОБА_9 , по вул. Короленка у м. Кропивницькому, з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме без увімкненого світла фар у темну пору доби.

У цей час, поліцейські екіпажу «ЛІАНА-Т22» на службовому автомобілі «Renault Duster» н.з. НОМЕР_3 , у складі заступника командира взводу № 1 роти ТОР УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ рухаючись вулицею Короленка, помітили автомобіль «Toyota Corolla» н.з. НОМЕР_2 , який рухався вказаною вулицею з порушенням вимог ПДР України. У зв`язку із цим, поліцейські екіпажу «ЛІАНА-Т22», на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», почали зупиняти вказаний автомобіль з використанням проблискових маячків синього та червоного кольору.

ОСОБА_8 , не зважаючи на те, що позаду неї рухався службовий автомобіль «Renault Duster» н.з. НОМЕР_3 із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, продовжувала здійснювати керування автомобілем «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_2 та повернула на вул. Варшавську у м. Кропивницькому.

У подальшому ОСОБА_8 , рухаючись вищевказаною вулицею, повернула на вул. Володимирівську, де зупинилась біля буд. 34, вздовж узбіччя проїзної частини (відстань між початком зупинки та кінцевою зупинкою складає близько 2 кілометрів).

У свою чергу, поліцейські екіпажу «ЛІАНА-Т22», підійшовши до ОСОБА_6 , як до водія зупиненого транспортного засобу, повідомили останній про причину зупинки та під час спілкування з останньою виявили у неї явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушена мова та координація рухів). Після цього ОСОБА_10 за допомогою радіозв`язку запросив найближчий наряд УПП в Кіровоградській області для перевірки ОСОБА_6 на стан алкогольного сп`яніння. Під час очікування іншого наряду, ОСОБА_8 повідомила поліцейським, що вона є діючим працівником поліції.

У подальшому, ОСОБА_11 висунув останній вимогу пройти в установленому законодавством порядку огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest».

На вказане ОСОБА_8 погодилась, але в подальшому, під час проведення огляду на стан сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», своїми діями почала всіляко уникати правильного проходження тесту. Так, було здійснено не менш 5 спроб пройти огляд, але прибор результат не зміг зафіксувати. Такі дії ОСОБА_6 було розцінено, як ухилення від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці (відмова від огляду), а тому ним ( ОСОБА_11 ) було запропоновано ОСОБА_12 пройти в установленому законодавством порядку такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я (Комунальне некомерційне підприємство «ОКПЛ Кіровоградської обласної ради»).

Від вказаної пропозиції ОСОБА_8 відмовилась.

Факт відмови від проходження огляду було зафіксовано на портативний відеореєстратор № 472366. (відеофайл «Ярова.mp4» фрагмент 0:18:29 - 0:18:40).

Працівниками УГІ на місці події також було запропоновано ОСОБА_12 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest», на що остання добровільно погодилась.

За результатами проведеного огляду ОСОБА_6 , у повітрі, що видихалося останньою, спеціальний технічний засіб «Drager Alkotest» зафіксував наявність алкоголю у кількості 1,41 проміле, що у 7 разів перевищує допустиму норму.

Із вказаним результатом ОСОБА_8 погодилась, поставивши власний підпис на паперовій роздруківці результату тестування спеціальним технічним засобом «Drager Alkotest».

Також до матеріалів службового розслідування долучено оригінал чеку результату огляду ОСОБА_6 за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» №ARPK-0160.

06.12.2023 О. Ярову було ознайомлено з наказами ГУНП в Донецькій області від 04.12.2023 № 1929 «Про призначення службового розслідування» та від 04.12.2023 № 523о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків старшого інспектора РСС УОС ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 », а також з Пам`яткою-витягом з Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, в якій остання проставила підписи про ознайомлення.

Суд зазначає, що вищевказані події було зафіксовано спеціальними технічними засобами - цифрова нагрудна відеокамера поліцейських.

Запис вищевказаних подій з цифрової нагрудної відеокамери поліцейських, долучено до матеріалів справи (а.с.158).

В ході розгляду справи було здійснено перегляд запису подій з цифрової нагрудної відеокамери поліцейських.

Зокрема, в ході перегляду запису встановлено, що початок фіксації подій здійснювався 02.12.2023р. з 22:20 год (часове позначення відео 2023/12/02, епізод_472366, час 22:20) до закінчення доби.

Продовження фіксації подій 03.12.2023 з 00:02 год (часове позначення відео 2023/12/03, епізод_472374, час 00:02).

Протягом періоду з 22:30 год до закінчення доби нагрудні камери поліцейських зафіксували декілька пропозицій позивачеві та намагань останньої пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest»; пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі; здійснити підписання протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно позивача (а.с.23,24).

При цьому суд зазначає, що проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest» має виражатись не лише у згоді особи пройти такий огляд, а й вчинення певних дій, які б свідчили, що такий огляд пройдено належним чином.

03.12.2023р. о 00:02 год позивачем належним чином пройдено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest», за результатами якого зафіксовано наявність алкоголю у кількості 1,41% проміле, що в сім разів перевищує допустиму норму та підтверджується роздруківкою чеку від 03.12.2023 о 00:02 год, який підписано позивачем (а.с.25).

Вищевказані обставини також підтверджено письмовими поясненнями посадових осіб, які була безпосередніми учасниками подій 02.12.2023р. за участю позивача (а.с.40,4146-48,49,50).

Згідно висновків службового розслідування від 18.12.2023р. (п.3), за порушення службової дисципліни , що виразилось у недотриманні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 2.5. та п.п. "а" п. 2.9., п. 19.1. Правил дорожнього руху України, затверджених ПКМУ від 10.10.2001 №1306, скоєння дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, відносно старшого інспектора РСС УОС ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 застосовувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Позивач, не погодившись із застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного стягнення звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».

Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці (ч. 3 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. 3, ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Із аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.

Крім того, законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

В ході службового розслідування встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразилось у недотриманні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 2.5. та п.п. "а" п. 2.9., п. 19.1. Правил дорожнього руху України, затверджених ПКМУ від 10.10.2001 №1306 та свідчить про підривання авторитету Національної поліції.

Вищевказані обставини повністю підтверджуються оглянутими в ході розгляду справи записами з відео реєстратора, які зафіксовано копією відеозапису на оптичний диск (а.с.158).

Щодо доводів позивача, про необхідність врахування під розгляду справи, висновків Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2023 постановою, якого було закрито провадження у справі відносно ОСОБА_6 , за скоєння адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 7, 8 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Отже, Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2023 не може мати вирішального значення та бути обов`язковою для застосування Кіровоградським окружним адміністративним судом під час вирішення справи, яка наразі розглядається, оскільки лише підтверджує участь позивача у подіях, які відбулись 02.12.2023, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Щодо інших доводів наведених позивачем у позовній заяв суд зазначає, що згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський Суд з прав людини наголосив, що "... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 1.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001 року)."

Таким чином, суд дійшов висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у вчиненні дій, що компрометують звання поліцейського, підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Таким чином, саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Враховуючи правомірність прийнятих наказів, відсутні підстави для задоволення похідних вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність відмови в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Так, позивачем не доведено протиправність оскаржуваних наказів. При цьому, відповідачем доведено правомірність та законність прийняття наказів, що слугували звільненню позивача із органів поліції.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ходу судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувані накази, відповідач діяв відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 242-248, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2024р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК