Справа № 144/1061/24
Суддя: Бондарук О. П.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/1061/24
Провадження № 2-а/144/1/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Даценка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в залі суду в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 211 від 03 липня 2024 року, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, складеною з порушенням встановленої процедури та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки в його діяннях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення. Так, 23.05.2024 року йому було вручено повістку, відповідно до якої він зобов`язаний був 06.06.2024 року з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії. Таку позивач проходив 27.04.2023 року, що підтверджується довідкою №14/579 від 27.04.2024 та про що він повідомляв відповідальних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також надав документи на підтвердження наявності у нього відстрочки від призову. Посилаючись на положення Наказу № 402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України», позивач вважає, що повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться раз на 5 років, а тому у нього були законні підстави не з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії. За описаних вище обставин відповідач, на думку позивача, без будь-яких належних і допустимих доказів прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, відповідачем не встановлювалися обставини та причини ймовірного правопорушення, факт того чи підлягає позивач притягненню до адмінвідповідальності, не встановлювались обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а тому просить визнати оскаржувану постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 19 липня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, отримавши позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, подав до суду відзив, в якому ствержує, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Віитак, на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про оборону України» в частині виконання військового обов`язку в запасі, що включає обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені у повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. 23.05.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав повістку №3091 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 5 год 20 хв 06.06.2024 року. Такий виклик громадянин ОСОБА_1 проігнорував, по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним №4059 від 06.06.2024 року. Крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним №4096 від 09.06.2024 року. 17.06.2024 року позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а в подальшому, після повного та всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення, допиту свідків та аналізу усіх доказів у справі, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено мотивовану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн. Заявлені позовні вимоги відповідач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

15.08.2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому він наполягав на задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем жодним чином у відзиві не спростовано викладених у позові аргументів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що дійсно що 23.05.2024 року він отримав повістку №3091 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05:20 год 06.06.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК. Однак, напередодні ввечері, 05.06.2024 року працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який представився як Цвігун (імені та по-батькові не пам`ятає) зателефонував йому з номеру 068 978 6163 чи 067 725 65 95 та повідомив, що вказане ВЛК 06.06.2024 року не відбудеться. Наступну дату для явки на проходження медичного огляду ВЛК йому буде повідомлено додатково. Свідком вказаних подій був його батько громадянин ОСОБА_3 . Того ж дня, 06.06.2024 року, він вибув у відрядження до ФОП ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 тривалістю 11 календарних днів з 06.06.2024 року по 16.06.2024 року, що підтверджується наказом №5 від 05.06.2024 року та посвідченням про відрядження. Про вказані обставини він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 05.06.2024 року де, окрім вказаного, він зобов`язався після повернення з відрядження прибути невідкладно до свого місця проживання та ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання інформації щодо подальших дій. Вказаний лист він відправив простим листом з відділення «Укрпошти» м. Вінниці. 17.06.2024 року, повернувшись з відрядження, він невідкладно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Пояснення ОСОБА_1 щодо обставин неявки 06.06.2024 року при складенні протоколу до уваги взяті не були. З огляду на викладене він вважає, що оскільки матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, відтак громадянин ОСОБА_1 просить провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача згідно довіреності старший офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на таку, відповіддю на відзив, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.06.2024 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_5 , на підставі положень ст.ст. 235, 254, 256 КУпАП, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (за вхідним № 4412 від 17.06.2024 року), згідно якого: громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 23.05.2024 року отримав повістку № 3091 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05 год 20 хв 06.06.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК. Проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним № 4059 від 06.06.2024 року. Крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним № 4096 від 09.06.2024 року. Також в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на сьому добу за вхідним № 4279 від 13.06.2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП.

Громадянину ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП, доведено зміст ст. 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 19.06.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу власноручно зазначено: «Заперечую факт (проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом), так як я знаходився в м. Вінниця 06.06.2024 року та очікував на проходження ВЛК. За телефонним дзвінком від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомили, що ВЛК не відбудеться, тому прийняв рішення, планово почати своє відрядження до м. Львів, після якого з`явився до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зателефонував 05.06.2024 що ВЛК відміняється, найближчим часом з`явитися для перепису дати для проходження ВЛК. Також зауважую, з`явився самовільно як тільки прибув в Теплик».

Постановою № 211 від 03 липня 2024 року, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн (а.с. 12-17).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 23.05.2024 року отримав повістку № 3091 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05 год 20 хв 06.06.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК. Проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним № 4059 від 06.06.2024 року. Крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним № 4096 від 09.06.2024 року. Також в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на сьому добу за вхідним № 4279 від 13.06.2024 року.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 03.07.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

У відповідності до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ставиться у провину порушення абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05 год 20 хв 06.06.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК по повістці № 3091, яку він отримав 23.05.2024 року.

Окрім того, у постанові вказано, що громадянин ОСОБА_1 не повідомив та не надав підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом.

З вказаним твердженням суд не погоджується з огляду на наступне.

Як пояснив позивач 05.06.2024 року працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який представився як Цвігун (імені та по-батькові не пам`ятає) зателефонував йому з номеру чи та повідомив, що вказане ВЛК 06.06.2024 року не відбудеться. Наступну дату для явки на проходження медичного огляду ВЛК йому буде повідомлено додатково.

Аналогічні пояснення надавадись ним і у ІНФОРМАЦІЯ_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В основу оскаржуваної постанови на спростування вказаних пояснень позивача відповідачем покладено письмові пояснення старшого сержанта ОСОБА_6 , командира другого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких встановлено наступне: «громадянин ОСОБА_1 , 23.05.2024 року отримав повістку № 3091 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05:20 год 06.06.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК у м. Вінниці. 05.06.2024 року громадянину ОСОБА_1 було зателефоновано з метою нагадати про час ранкового вибуття о 05:20 год та повідомлено про необхідність прибути в найкоротший термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Громадянину ОСОБА_1 було повідомлено, що у разі неприбуття за викликом будуть складені акти неявки у відповідності до чинного законодавства».

До відзиву відповідачем додано усі матеріали справи про адміністративне правопорушення, окрім вказаних письмових пояснень ОСОБА_6 , клопотання про його виклик в судове засідання та допиту в якості свідка відповідачем заявлено не було, тобто суду не надано можливості перевірити на належність та допустимість пояснення вказаного свідка, через телефонний дзвінок якого у позивача виникло усвідомлення того, що йому непотрібно з`являтись 06.06.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б спростовували пояснення позивача щодо повідомлення йому про те, що 06.06.2024 року ВЛК не відбудеться.

Згідно вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

В матеріалах справи наявна копія повістки № 3091 від 23 травня 2024 року, виписану на ім`я ОСОБА_1 , яка не містить роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Тобто позивача не було належним чином повідомлено про правові наслідки, які настають у результаті нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказані у повістці час і дату, та не вказано про обов`язок повідомити причини неявки, а тому вказана повістка не може вважатися належним викликом.

ОСОБА_1 особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 одразу після повернення з відрядження, без застосування до нього будь-яких заходів та викликів, що свідчить про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Із зазначеного суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Суд зазначає, що необхідно мати сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення та які є необхідними та достатніми для притягнення до юридичної відповідальності.

Відповідачем, на якого законодавством покладено обов`язок доказування у даній категорії справ, не доведено наявність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні. Відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, виключає склад адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у ІНФОРМАЦІЯ_4 підтвердних документів про отримання особою виклику (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Однак в основу оскаржуваної постанови покладено саме протокол про адміністративне правопорушення №211 від 17.06.2024 року.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано достатньо доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Вирішуючи позов з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення статей 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2024 року.

Суддя