Справа № 120/12284/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

23 вересня 2024 р. Справа № 120/12284/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Томчук Андрій Валерійович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування містобудівних умов та обмежень, припинення права на виконання будівельних робіт, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України з вимогами:

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 42, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації від 07.08.2020 № 52 щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по вул. Гагаріна, 9, в с. Агрономічне, Вінницького району, Вінницької області», видані ОСОБА_3 ;

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 43, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації від 07.08.2020 № 53 щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », видані ОСОБА_3 ;

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 44, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації від 07.08.2020 № 54 щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », видані ОСОБА_3 ;

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 45, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації від 07.08.2020 № 55 щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », видані ОСОБА_3 ;

- припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.202 № ВН98 щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0481), поданого ОСОБА_3 ;

- припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 №ВН75 щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0482), поданого ОСОБА_3 ;

- припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН92 щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0483), поданого ОСОБА_3 ;

- припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН18 щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0484), поданого ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0481), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН98;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0482), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 №ВН75;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0483), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 №ВН92;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0484), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 №ВН18.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, виходжу з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі встановлено, що вказану позовну заяву слід повернути позивачам на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною першою статті 172 КАС України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, частиною четвертою статті 172 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суддя зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Варто також зауважити, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Так, зі змісту вказаної позовної заяви встановлено, що частина позовних вимог, заявлених позивачами до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на це, не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. п. 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Тобто спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним владних управлінських функцій, які він повинен здійснювати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, що виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, якщо суб`єкт у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З матеріалів адміністративного позову слідує, що позивачами заявлено частину позовних вимог, а саме вимоги: припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.202 № ВН98, від 06.01.2021 №ВН75, від 06.01.2021 № ВН92, від 06.01.2021 № ВН18 щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0481; :03:002:0482; :03:002:0483, :03:002:0484), поданого ОСОБА_3 , і такі позовні вимоги є такими, що мають розглядатися за правилами цивільного судочинства за суб`єктним складом, за предметом спору та за характером спірних правовідносин, оскільки в цій частині спір стосується приватноправових відносин, а саме: припинення права ОСОБА_3 (визначено позивачем у якості третьої особи за цим спором) на виконання будівельних робіт на належних йому на праві приватної власності земельних ділянках.

Разом із тим, поряд і з вищевказаними вимогами позивачами заявлено позовні вимоги про скасування містобудівних та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 42, № 43, № 44, № 45, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації від 07.08.2020 № 52, № 53, № 54, № 55 щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », видані ОСОБА_3 ; зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0481, :03:002:0482, :03:002:0483, :03:002:0484), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН98, № ВН75, № ВН92, №ВН18, - і такі позовні вимоги є такими, що мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства за суб`єктним складом, за предметом спору та за характером спірних правовідносин.

Отже, у цій справі існує невирішений спір про припинення права третьої особи на виконання будівельних робіт на належних їй на праві приватної власності земельних ділянках, що виключає можливість розгляду такого спору за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей припинення правовідношення у відносинах, що побудовані та реалізуються, виходячи із наявного у фізичної особи права власності на нерухове майно (в цьому випадку припинення права на виконання будівельних робіт, яке хоча і набуте на підставі дозволу виданого суб`єктом владних повноважень, проте набуте саме як власником земельних ділянок). На користь таких висновків свідчить і відсутність адресата вимог, до кого звернуто заявлені позовні вимоги. Таким чином, вищевказані вимоги, мають розглядатись за правилами цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, доходжу до висновку, що в позовній заяві об`єднано кілька вимог, які належить розглядати різним судам в порядку різного судочинства.

Як зазначалося вище, відповідно до частини четвертої статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, частиною 4 статті 172 КАС України встановлено заборону на об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що є загальним правилом, яке застосовується до інституту об`єднання в одне провадження кількох вимог.

Аналогічне правило закріплено і у нормах частини 6 статті 21 КАС України, згідно з якою не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Єдина можливість об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, передбачена частиною 5 статті 21 КАС України, відповідно до якої вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У даному випадку позивачами порушено імперативні приписи встановлені як частиною 6 статті 21 та частиною 4 статті 172 КАС України правило об`єднання в одне провадження кількох вимог, через одночасне об`єднання вимог, що належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з вимогами, що мають розглядатися за правилами цивільного судочинства, що є неприпустимим, оскільки не належить до встановленого законом (ч. 5 ст. 21 КАС України) виключення, за яким такі вимоги можливо б було поєднати.

Відтак, підсумовуючи викладене у сукупності, доходжу до висновку, що позивачами у даній позовній заяві об`єднано кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Разом з тим, зважаючи на те, що зміст статті 172 КАС України не передбачає умов роз`єднання позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, суд приходить до висновку, що на підставі п. 6 частини 4 статті 169 КАС України дану позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування містобудівних умов та обмежень, припинення права на виконання будівельних робіт, зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович