Справа № 520/2341/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 р.Справа № 520/2341/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.08.24 року по справі № 520/2341/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 по справі №520/2341/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо не проведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті грошового забезпечення з 29.01.2020 по 27.04.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 27.04.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі №520/2341/24 - змінено, викладено другий та третій абзац резолютивної частини цього рішення в наступній редакції:

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті грошового забезпечення з 01.01.2020 по 27.04.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2020 по 27.04.2020 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше сплачених сум."

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі №520/2341/24 - залишено без змін.

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з заявою, поданою в порядку ст. 382 КАС України, в якій просив суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/2341/24 з урахуванням доповнень, внесених Другим апеляційним адміністративним судом в частині позовного періоду, у спосіб зобов`язання ГУ ДСНС України у Харківській області подати у строк, встановлений судом, звіт про виконання у спосіб вчинення належного перерахунку та виплати грошового забезпечення позивача в розрізі збереження відсоткового розміру премії, правильного математичного обрахунку грошового забезпечення за весь позовний період та правильного математичного обрахунку підсумку до видачі, з наданням суду та позивачу в особі представника, підтверджуючих доказів.

Заява обґрунтована тим, що у відповідь на адвокатські запити ГУ ДСНС України в Харківській області надано лист від 04.07.2024 з довідкою-розрахунком щодо перерахунку грошового забезпечення позивача, з якої вбачається, що грошове забезпечення позивача включало в себе такі складові як, посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, премія. У рамках виконання обов`язку, покладеного на відповідача у судовому порядку відповідні чисельні показники зазначених вище складових грошового забезпечення зазнали змін, однак, за результатами аналізу поданих відповідачем документів вбачається, що процесуальний обов`язок, визначений ст. 370 КАС України відповідачем не було виконано, а відповідні рішення судів по даній справі залишаються невиконаними, оскільки відповідач допустив помилки при перерахунку та виплаті грошового забезпечення позивача, а саме: правильно розрахувавши помісячні показники посадового окладу, окладу за звання, надбавки за вислугу років, надбавки за ОПС, окрім січня 2020 (розраховано відповідачем за неповний місяць), неправильно математично обрахував різницю до виплати по грошовому забезпеченню у цілому, знехтував відсоток премії, встановлений самим же відповідачем відповідними наказами, протиправно його зменшивши до рівня, котрий нічим не передбачений та не обґрунтований.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 382 КАС України відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 скасувати та ухвалити постанову, якою заяву про встановлення судового контролю задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідач допустив помилки при перерахунку та виплаті грошового забезпечення, покладеного на нього в судовому порядку, а саме правильно розрахувавши помісячні показники посадового окладу, окладу за звання, надбавки за вислугу років, надбавки на ОПС, окрім січня 2020, неправильно математично обрахував різницю до виплати по грошовому забезпеченню вцілому, при цьому знехтуючи відсоток премії, встановлений самим же відповідачем відповідними наказами. Разом з тим, сумуючи різниці до виплати по всім складовим грошового забезпечення вбачається, що обрахований відповідачем результат до виплати у розмірі 50,95 грн. є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло до Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-додповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимим доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишається невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 27 лютого 2020 року по справі №640/3719/18, від 04 березня 2020 року по справі №539/3406/17.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

При цьому, застосування такого контролю у формі встановлення строку на подання звіту про виконання судового рішення може відбуватися як при прийнятті рішення у справі, так і пізніше. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 04 березня 2020 року у справі №539/3406/17.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а, ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а, постанові від 26 березня 2020 року у справі №823/175/17.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013, у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Тобто, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на викладене, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2020 року по справі №554/10283/18.

Разом із тим, доказів звернення позивача до виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового рішення до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, позивачем не вичерпано всіх передбачених чинним законодавством засобів щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення із заявою в порядку статті 382 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України "Про виконавче провадження" першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Згідно довідки-розрахунку (а.с. 214), Головне управління ДСНС України у Харківській області здійснило перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 виходячи з розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2020. Однак, щодо питання правильного обрахунку відсоткових даних належної позивачу премії, що відображено у зазначеній довідці, такі відсоткові показники не були предметом дослідження під час розгляду справи по суті судом першої інстанції та вказана довідка складена пізніше ніж судом першої інстанції ухвалено рішення у справі, отже вона судом не досліджувалася та правову оцінку суд першої інстанції їй не надавав.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірних висновків про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №520/2341/24.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при її прийнятті, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 по справі № 520/2341/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 20.09.2024 року