Справа № 280/1217/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 280/1217/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2024 ( суддя першої інстанції Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/1217/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, виданої Відкритим акціонерним товариством Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 року № 103;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи з 22.09.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, виданої Відкритим акціонерним товариством Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 року № 103.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Позивач звернувся та просив здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням заробітної плати для обчислення пенсії за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, згідно довідки, виданої ВАТ Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 № 103, однак відповідачем відмовлено. З діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії згідно довідки, виданої ВАТ Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 № 103, позивач не згоден у повному обсязі, вважає відмову протиправною та такою, що порушує його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії, просить позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2024 адміністративний позов задоволено частковою.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, виданої Відкритим акціонерним товариством Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 року № 103.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, виданої Відкритим акціонерним товариством Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 року № 103, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що повідомленням від 17.11.2021 №0800-0305-8/77939 ОСОБА_1 було сповіщено про відмову у здійсненні перерахунку розміру його пенсії із урахуванням заробітної плати з 01.01.1992 по 31.12.1996 відповідно до довідки від 29.10.2012 №103, у зв`язку із ненаданням ПАТ «Запорізький арматурний завод» первинних документів для проведення перевірки. Управлінням контрольно-перевірочної роботи надано службову записку від 16.11.2021 № 3328/10-16 про неможливість проведення перевірки довідки про заробітну плату від 29.10.2012 № 103 за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, яку видано ПАТ «Запорізький арматурний завод», у зв`язку з ненаданням підприємством документів на перевірку, тому дана довідка не буде врахована для обчислення пенсії. Повідомленням від 17.11.2021 №0800-0305-8/77939 ОСОБА_1 було сповіщено про відмову у здійсненні перерахунку розміру його пенсії із урахуванням заробітної плати з 01.01.1992 по 31.12.1996 відповідно до довідки від 29.10.2012 №103, у зв`язку із ненаданням ПАТ «Запорізький арматурний завод» первинних документів для проведення перевірки. Відтак, довідки про заробітну плату позивача за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 видану Відкритим акціонерним товариством «Запорізький арматурний завод» від 29.10.2012 № 103, не підтверджені первинними документами та відсутній акт перевірки. Сама довідка про заробітну плату не може вважатися первинним документом. Таким чином відповідач не має законних підстав враховувати їх при перерахунку пенсії позивача. Виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач звернувся 04.01.2024 до відповідача з заявою, просив здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням заробітної плати для обчислення пенсії за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, згідно довідки, виданої ВАТ Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 №103.

Листом від 16.01.2024 відповідачем повідомлено, що Відділом контрольно-перевірочної роботи № 1 надано службові записки від 16.11.2021 № 3328/10-16 та від 03.01.2023 № 7/11-16 про неможливість проведення перевірки довідки про заробітну плату від 29.10.2012 № 103 за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, яку видано ПАТ Запорізький арматурний завод, у зв`язку з ненаданням підприємством документів на перевірку, тому дана довідка не була врахована для обчислення пенсії. Звернення щодо перерахунку пенсії відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV прийняти до виконання не вбачається за можливе, оскільки позивач звернувся із заявою в рамках Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР Про звернення громадян.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закон № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058 передбачено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року(додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати

Відповідно до приписів частини третьої статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її (стаття 101 Закону №1788).

Також згідно з пунктом 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

В контексті викладеного, слід зауважити, що згідно вказаного Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зважаючи на вимоги пункту 4.7 розділу 4 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, правом вимагати додаткові документи від підприємств, установ та організацій наділені лише органи, що призначають пенсії. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Таким чином, згідно чинного законодавства перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у врахуванні заробітної плати згідно довідок при призначенні пенсії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Відповідно до записів №№ 9-14 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 14.03.1980

року, позивач в період з 02.04.1990 року по 30.09.1999 року працював у Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» (в подальшому ВАТ «Запорізький арматурний завод», ПАТ «Запорізький арматурний завод») на наступних посадах: з 02.04.1990 року по 31.10.1992 року на посаді слюсаря механозборочних робіт по третьому розряду на дільниці збірки та випробувань чавунної арматури механозборочного цеху чорної арматури; з 01.11.1992 року по 09.03.1999 року на посаді вантажника у відділі замовлень та збуту готової продукції; з 11.12.1996 року присвоєна друга професія машиніста крану керованого з підлоги по другому розряду; з 10.03.1999 року по 30.09.1999 року на посаді слюсаря механозборочних робіт по третьому розряду в механозборочного цеху чавунної арматури .

У вказаній трудовій книжці поміж іншого зазначено номери наказів про прийняття, звільнення з роботи.

ВАТ «Запорізький арматурний завод» було видано довідку від 29.10.2012 року № 103 про заробітну плату для обчислення пенсії Позивача за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року. Зазначену довідку складено за формою згідно Додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі по тексту Порядок № 22-1) в редакції, яка була чинною станом на 29.10.2012 року.

В довідці про заробітну плату для обчислення пенсії позивача, виданій ВАТ «Запорізький арматурний завод», зазначено, що на всі виплати нараховано страхові внески до Пенсійного фонду України (страхові внески). Довідка видана на підставі особових рахунків № 1071, 1332, 2820, 4020. Суми заробітної плати для обчислення пенсії Позивача вказані у гривнях.

Таким чином, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії Позивача за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року, видана ВАТ «Запорізький арматурний завод» від 29.10.2012 року № 103, за формою відповідає нормам чинного законодавства України та підтверджується особовими рахунками підприємства.

Колегія суддів звертає увагу, що неможливість вчинення державним органом тих чи інших дій, у цьому випадку проведення перевірки достовірності відомостей, підтверджених в особових рахунках та визначення тарифної ставки, не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера, оскільки це не залежить від волі особи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі №808/1735/18.

Окрім того, проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; територіальні органи Пенсійного фонду України мають право згідно п.2 ч.1 ст. 64 Закону 1058. Таке право передбачене і в п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1.

Тому, з наведених норм права слідує, що перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Також Верховний Суд у постанові від 08.02.2021 у справі №2487/68/17 дійшов висновку, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

На переконання колегії суддів, зазначена позивачем довідка від від 29.10.2012 року № 103 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Відповідачем не надано жодного доказу на спростування вказаної обставини, як і не дано доказів вчинення дій направлених на встановлення того, що така довідка містить неправдиві або недостовірні дані.

Отже, враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, орган Пенсійного фонду України неправомірно не врахував зазначену позивачем довідку про заробітну плату та відмовив в перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, що зазначена в такій довідці, чим порушив пенсійні права позивача.

У цьому випадку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для неврахування довідки від 29.10.2012 року № 103, оскільки відсутні докази зловживання пенсіонером своїми правами чи зазначення роботодавцем неправдивих відомостей.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки виданої Відкритим акціонерним товариством Запорізький арматурний завод від 29.10.2012 року № 103, є протиправною.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, апеляційна скарга пенсійного не спростовує правильність доводів, якими мотивоване судове рішення, звидяться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2024 в адміністративній справі №280/1217/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 вересня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров