Справа № 560/9522/24
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9522/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області вчинити дії щодо поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 (орган видачі 6801) з терміном дії 03.10.2029, шляхом видалення із відповідних реєстрів (баз даних) відомостей про скасування даної посвідки на постійне проживання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є громадянином російської федерації (закордонний паспорт громадянина російської федерації 65 № НОМЕР_2 від 19.11.2018 терміном дії до 19.11.2023, орган, що видав документ - МВС 0800).

27 вересня 2019 року, позивачу надано дозвіл на імміграцію в Україну № НОМЕР_3 відповідно до пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію". На підставі наданого дозволу 04.10.2019 позивачу було оформлено посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 терміном дії до 03.10.2029.

Відповідно до рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 04 травня 2020 року, позивач ОСОБА_2 , набув громадянство України відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" та являвся громадянином України. 05 червня 2020 року його було документовано тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_4 терміном дії до 04 травня 2022 року.

З незалежних підстав у позивача не було можливості виконати зобов`язання про припинення протягом двох років з моменту набуття громадянства України громадянства російської федерації та повноцінно отримати паспорт громадянина України.

28 березня 2023 року позивач отримав рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 22.03.2023 №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" та рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 22.03.2023 №4716 про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321.

Зазначає, що не погоджуючись з прийнятим рішення він звернувся до суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №560/5989/23 його позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 22.03.2023 №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 .

Вказує, що 21.05.2024 звернувся до УДМС у Хмельницькій області із зверненням щодо поновлення посвідки на постійне проживання на території України № НОМЕР_1 від 04.10.2019 терміном дії до 03.10.2029. Однак, 29.05.2024 відповідач надіслав відповідь у якій зазначив, що підстави для поновлення його посвідки на постійне проживання відсутні.

Позивач вважає, що відповідач формально поставився до його заяви про поновлення посвідки на постійне проживання, не надав оцінку обставинам, які підтверджують скасування підстави для прийняття рішення про скасування посвідки на постійне проживання, та як наслідок не використав надані йому повноваження з метою ухвалення рішення чи вчинення дій, які б відповідали критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, натомість відповідач обмежився лише констатацією факту скасування лише рішення про скасування дозволу на імміграцію, як достатньої підстави для вчинення дій щодо поновлення йому посвідки на постійне проживання.

Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача на адресу суду 18.07.2024 надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що з`ясування факту перебування позивача в громадянстві України стало підставою для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання. Зазначає, що 22.03.2023 управлінням прийнято рішення №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію". 22.03.2023 рішенням Управління №4716, на підставі пп. 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321, скасовано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 громадянина російської федерації ОСОБА_1 . Позивач звертався до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. Однак, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року по справі №560/5989/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 22.03.2023 №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 . В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вказує, що 21.05.2024 позивач звернувся до УДМС у Хмельницькій області із зверненням щодо поновлення посвідки на постійне проживання на території України № НОМЕР_1 від 04.10.2019 терміном дії до 03.10.2029.

УДМС України в Хмельницькій області звернення ОСОБА_1 29.05.2024 розглянуло і йому дана відповідь, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року по справі №560/5989/23, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 залишено без змін та позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 22.03.2023 №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 ; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Отже, підстави для поновлення посвідки на постійне проживання на території України для позивача відсутні. Вважає, що при розгляді звернення ОСОБА_1 . Управління діяло згідно чинного законодавства, в межах своїх повноважень.

Від позивача 25.07.2024 надійшла відповідь на відзив у якій позивач з твердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву не погоджується, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що відзив на позовну заяву не містить жодного факту, який би спростовував оскаржувану бездіяльність відповідача та вказав би на необґрунтованість позиції позивача щодо безпідставності рішення про скасування посвідки на постійне проживання у зв`язку з скасуванням рішення про скасування дозволу на імміграцію.

Суд встановив такі обставини справи.

Громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув в Україну з метою постійного проживання та, 07.06.2019, звернувся до УДМС України в Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

27.09.2019 громадянину російської федерації ОСОБА_1 надано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію" та 04.10.2019 документовано посвідкою на постійне проживання серії № НОМЕР_1 (орган видачі 6801) з терміном дії 03.10.2029.

ОСОБА_1 04.05.2020 набув громадянство України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України" (лист ВПГПРЕ УДМС в Хмельницькій області від 20.03.2023 №6801.2.1/3683-23). Відповідно до вказаного листа позивач, на момент та після прийняття рішення про оформлення набуття громадянства України, проживав на території України на підставі посвідки на постійне проживання.

З`ясування факту перебування позивача в громадянстві України стало підставою для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання.

Відповідачем 22.03.2023 прийнято рішення №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі п.6 ч.1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію". 22.03.2023 рішенням Управління №4716, на підставі пп.1 п.64 Порядку оформлення, видачі, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321, скасовано посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 громадянина російської федерації ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з такими рішеннями позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати протиправними та такими, що прийняті з порушеннями чинного законодавства України, а також скасувати рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області: від 22.03.2023 №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію"; від 22.03.2023 №4716 про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. №321. Зобов`язати Управління ДМС України в Хмельницькій області повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України про скасування вищезазначених рішень, а також ввести відповідну Інформацію до інших державних обліків.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №560/5989/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 22.03.2023 №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, сторонами подано апеляційні скарги.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 по справі №560/5989/23 апеляційні скарги ОСОБА_1 , Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області залишені без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року - без змін.

Позивач 21.05.2024 звернувся до УДМС у Хмельницькій області із зверненням щодо поновлення посвідки на постійне проживання на території України № НОМЕР_1 від 04.10.2019 терміном дії до 03.10.2029.

УДМС України в Хмельницькій області розглянуло звернення ОСОБА_1 та надало йому відповідь від 29.05.2024 №К45/6/6801.4/66-24, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року по справі №560/5989/23, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 залишено без змін, позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Управління ДМС України в Хмельницькій області від 22.03.2023 №0230 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину російської федерації ОСОБА_1 ; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Також повідомлено, що підстави для поновлення посвідки на постійне проживання на території України № НОМЕР_1 від 04.10.2019 терміном дії до 03.10.2029 (орган, що видав - 6801), яка з 22 березня 2023 року вважається недійсною - відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначає Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 № 2491-III (далі - Закон №2491).

Згідно зі ст. 3 Закону №2491, правовий статус іммігранта в Україні визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законами України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983 затверджено Порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №1983). Вказаний порядок визначає процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №560/5989/23 (яке набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023) встановлено, що 04.05.2020 ОСОБА_1 набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону №2491.

Відповідачем видано довідку про реєстрацію особи громадянином України на підставі якої оформлено останньому тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_4 від 05.06.2020 терміном до 04.05.2022.

Отже, позивач з моменту прийняття вказаного рішення набув громадянство України за територіальним походженням та не міг перебувати у двох правових статусах: "громадянина України" та "іноземця".

Крім того, позивач під час подання заяви про набуття громадянства України разом з іншими необхідними документами подав відповідачу зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити своє попереднє громадянство російської федерації.

Позивач на виконання вимог чинного законодавства України зобов`язаний був подати документ про припинення громадянства російської федерації, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до УДМС у Хмельницькій області протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а саме: з 04.05.2020 до 04.05.2022.

Однак, протягом встановленого двохрічного терміну позивач не виконав зобов`язання про припинення іноземного громадянства від 04.05.2020.

Дозвіл на імміграцію в Україну від 27.09.2019 №9109 виданий громадянину російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був дійсний до 27.09.2020 року, а тому з 28.09.2020 втратив свою чинність.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №560/5989/23 встановлено також, що Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області фактично скасувало дозвіл від 27.09.2019 №9109, який станом на момент винесення оскаржуваного рішення втратив свою чинність, а тому у відповідача не було підстав для винесення рішення про скасування дозволу, який втратив дію. Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення від 22.03.2023 №0230, а тому таке рішення судом визнано протиправним та скасовано.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на:

1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України;

2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:

а) посвідчення водія;

б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;

в) посвідка на постійне проживання;

г) посвідка на тимчасове проживання;

ґ) картка мігранта;

д) посвідчення біженця;

е) проїзний документ біженця;

є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту;

ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Пунктом 32 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. №322 (далі - Порядок №321) для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:

1) дійсний паспортний документ іноземця (або паспортні документи - у разі, коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України;

2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником);

3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

4) дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки;

5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати;

6) документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі наявності).

Як уже було встановлено 04.10.2019 документовано посвідкою на постійне проживання серії № НОМЕР_1 (орган видачі 6801) з терміном дії 03.10.2029, позивач реалізував своє право на отримання посвідки на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію в Україну від 27.09.2019 №9109 виданий громадянину російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був дійсний до 27.09.2020 року, а тому з 28.09.2020 втратив свою чинність.

Посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 була видана громадянину російської федерації ОСОБА_1 на підставі дозволу на імміграцію в Україну від 27.09.2019 №9109.

Оскільки, вказаний дозвіл був дійсним до 27.09.2020 року, посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 видана громадянину російської федерації ОСОБА_1 є недійсною.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №560/5989/23 встановлено правомірність прийняття рішення від 22.03.2023 №4716 про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 громадянину російської федерації ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, які підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Грушевського, 87, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя О.О. Михайлов