Справа № 420/3922/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3922/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі об`єднаної житлової комісії про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просять визнати протиправним і скасувати рішення об`єднаної житлової комісії Південного регіонального управління ДПС України від 20.11.2023 року (протокол №7 засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2023 року) в частині зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року закрито провадження по справі та роз`яснено, що зазначений спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2024 року по справі № 420/3922/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 року, адміністративну справу № 420/3922/24 передано на розгляд судді Стефанову С.О.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звільнений з військової служби наказом від 12.12.2019 № 337-ос за ст. 26 п.2 ч.5 п.п. «г» (у зв`язку з скорочення штатів). Вислуга років на військовій службі складає: календарна вислуга 28 р. 04 м. 19 дн., загальна вислуга - 28р. 05м. 29 дн. Перебуває на обліку (в списках) осіб, які потребують на поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальних списках Одеського гарнізону ПдРУ з 20.08.1995 року, в списках на першочергове отримання житла з 14.08.2015 року зі складом сім`ї 2 (дві) особи як учасник бойових дій. ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ) перебувала на квартирному обліку разом із позивачем як член сім`ї. 18 січня 2024 року її було знято з квартирного обліку рішенням об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 листопада 2023 р. (протокол № 7 засідання об`єднаної житлової комісії ПдРУ ДПСУ від 20 листопада 2023 р.) на підставі ст.ст.35, 40 ЖК України, п.18 Розділу V «Інструкції з організації та забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом МВС України від 18.01.2021 р. № 26, оскільки вважають, що ОСОБА_2 з 20.10.2023 року штучно погіршила житлові умови відповідно до статті 35 ЖК України. Підставою для зняття з квартирного обліку були обставини: 26 квітня 2018 р. ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_3 , передала безоплатно у власність як дарунок (подарувала), ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох кімнат, загальною площею 48,1 кв.м., у тому числі житловою площею 26,5 кв.м. 20 жовтня 2023 р. ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 , передала безоплатно у власність ОСОБА_3 , як дарунок (подарувала), квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох кімнат, загальною площею 48,1 кв.м., у тому числі житловою площею 26,5 кв.м. На цей час у ОСОБА_2 відсутнє у власності будь-яке житло, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ці обставини не заперечуються позивачами і підтверджуються копіями договорів дарування.

Позивачі вважаючи, що відповідач протиправно застосував до вказаних вище обставин ст.ст. 35 та 40 ЖК України, звернулися до суду з даним позовом.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Вимоги, викладені в позовній заяві позивачами, відповідач не визнає в повному обсязі, як такі, що є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству, виходячи з того, що ОСОБА_1 зі складом сім`ї: дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 станом на 01.01.2023 року перебували у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, що не заперечується сторонами. У зв`язку з отриманням інформації про виділення коштів для реалізації норм Постанови КМУ від 2 вересня 2015 р. за № 728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» (далі Постанова №728) в частині надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення було поінформовано осіб, які знаходяться на обліку для поліпшення житлових умов про необхідність надання документів з подальшим інформуванням в письмовому вигляді (Додаток 3). З метою підготовки до реалізації Постанови №728 житловою комісією було запитано інформацію з державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно на ОСОБА_1 та на склад сім`ї: дружину ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 . Відповідно до отриманої інформації від 08.09.2023 року за номером інформаційної довідки №345805439 (Додаток 4) зазначено, що ОСОБА_5 (код РНКПО НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) рахується право власності, яке набуте у 2018 році, у вигляді квартири, об`єкт житлової нерухомості Так, житловою площею 26.5 кв. метра, 2 кімнати за адресою АДРЕСА_2 . Розмір частики 1/1. У зв`язку із ненаданням документів передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постанови КМУ від 2 вересня 2015 р. за № 728, а саме (но не виключно) копії свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов) відповідно до протоколу № 6 від 07.11.2023 року засідання об`єднаної житлової комісії Південного регіонального управління від 07.11.2023 (Додаток 5) року було відмовлено у виплаті грошової компенсації передбаченою Постановою №728. Крім цього сам ОСОБА_1 на засідання житлової комісії не з`явився, при цьому був належним чином попереджений (Додаток 6) з проставленням особистого підпису.

Тобто у зв`язку з наявною інформацією в об`єднаної житлової комісії про наявність у членів сім`ї ОСОБА_1 житлової площі, яке відповідає нормам забезпечення житловою площею передбаченою статтею 47 Житлового кодексу у розмірі 13,65 кв.м. та ненаданням документів, одним з яких є свідоцтво на право власності на житло дружини ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті грошової компенсації передбаченою Постановою №728. В подальшому житловою комісією із зібраних документів було встановлено, що ОСОБА_2 20.10.2023 року оформила договір дарування на ОСОБА_3 квартири за адресою АДРЕСА_2 про що зазначено в оскаржуваному протоколі № 7 від 20.11.2023 року (Додаток 7) та не заперечується позивачем, а навпаки підтверджується в самій позовній заяві та додатках до неї.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року прийнято справу № 420/3922/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі об`єднаної житлової комісії про визнання протиправним та скасування рішення - до розгляду. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи № 420/3922/24 зі стадії відкриття провадження у справі. Справу вирішено розглядати судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

23 травня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/12779/24).

Станом на 18 вересня 2024 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та відповідача, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 проходив публічну службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач звільнений з військової служби наказом від 12.12.2019 року № 337-ос за ст. 26 п.2 ч.5 п.п. «г» (у зв`язку з скорочення штатів). Вислуга років на військовій службі складає: календарна вислуга 28 років 04 місяці 19 днів, загальна вислуга 28 років 05 місяців 29 днів.

ОСОБА_1 зі складом сім`ї: дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 станом на 01.01.2023 року перебували у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, що не заперечується сторонами.

26 квітня 2018 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_3 , передала безоплатно у власність як дарунок (подарувала), ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох кімнат, загальною площею 48,1 кв.м., у тому числі житловою площею 26,5 кв.м. 20 жовтня 2023 р. (а.с. 17-18).

Як зазначив відповідач, у зв`язку з отриманням інформації про виділення коштів для реалізації норм Постанови КМУ від 2 вересня 2015 р. за № 728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» (далі Постанова №728) в частині надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення було поінформовано осіб, які знаходяться на обліку для поліпшення житлових умов про необхідність надання документів з подальшим інформуванням в письмовому вигляді (Додаток 3).

З метою підготовки до реалізації Постанови №728 житловою комісією було запитано інформацію з державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно на ОСОБА_1 та на склад сім`ї: дружину ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 .

Відповідно до отриманої інформації від 08.09.2023 року за номером інформаційної довідки №345805439 зазначено, що за ОСОБА_2 (код РНКПО НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) рахується право власності, яке набуте у 2018 році, у вигляді квартири, об`єкт житлової нерухомості, житловою площею 26.5 кв. метра, 2 кімнати за адресою АДРЕСА_2 , розмір частики 1/1.

У зв`язку із ненаданням документів передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постанови КМУ від 2 вересня 2015 р. за № 728, а саме (но не виключно) копії свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов) відповідно до протоколу № 6 від 07.11.2023 року засідання об`єднаної житлової комісії Південного регіонального управління від 07.11.2023 року було відмовлено у виплаті грошової компенсації передбаченою Постановою №728. Крім цього сам ОСОБА_1 на засідання житлової комісії не з`явився, при цьому був належним чином попереджений з проставленням особистого підпису.

Тобто у зв`язку з наявною інформацією в об`єднаної житлової комісії про наявність у членів сім`ї ОСОБА_1 житлової площі, яке відповідає нормам забезпечення житловою площею передбаченою статтею 47 Житлового кодексу у розмірі 13,65 кв.м. та ненаданням документів, одним з яких є свідоцтво на право власності на житло дружини ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті грошової компенсації передбаченою Постановою №728.

В подальшому 20 жовтня 2023 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 , передала безоплатно у власність ОСОБА_3 , як дарунок (подарувала), квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох кімнат, загальною площею 48,1 кв.м., у тому числі житловою площею 26,5 кв.м. (а.с. 15).

18 січня 2024 року ОСОБА_2 було знято з квартирного обліку рішенням об`єднаної житлової комісії Південного регіонального управління ДПС України від 20 листопада 2023 р. (протокол № 7 засідання об`єднаної житлової комісії ПдРУ ДПСУ від 20 листопада 2023 р.) на підставі ст.ст.35, 40 ЖК України, п.18 Розділу V «Інструкції з організації та забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом МВС України від 18.01.2021 р. № 26.

Відповідно до оскаржуваного протоколу № 7 від 20.11.2023 року житлова комісія прийняла рішення посилаючись на:

- статтю 35 Житлового кодексу України в частині фіксації дати штучного погіршення житлових умов (20.10.2023 оку), для обрахунку 5 річного терміну з моменту погіршення житлових умов;

- пункту 1 частини 2 статті 40 Житлового кодексу України в частині того що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

- пункту 18 розділу V Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 січня 2021 року № 26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 р. за № 344/35966, в частині того що зняття військовослужбовців та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання проводиться в разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення жилою площею громадян у відповідному населеному пункті або отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Вважаючи протиправним рішення об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.11.2023 року (протокол №7 засідання об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2023 року) в частині зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Так, частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Стаття 31 Житлового кодексу України (найменування кодексу згідно Закону України «Про дерадянізацію законодавства України») (далі ЖК України) визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК України).

Відповідно до ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 року (далі за текстом Правила № 470).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно із ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Абзацом 1 п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до статті 34 Житлового кодексу України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої ради і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Не знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов народні депутати України, які перейшли на постійну роботу у Верховну Раду України, і члени їх сімей за місцем попередньої роботи чи постійного проживання.

Статтею 35 Житлового кодексу України громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Відповідно до ст.37 Житлового кодексу України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

Статтею 38 Житлового кодексу України передбачено що порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України.

Відповідно до положень ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 47 Житлового кодексу України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Згідно із ст. ст. 48, 49 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Механізм забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання (далі - члени їх сімей) визначено Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 року за № 344/35966 (далі - Інструкція № 26).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції № 26 житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) приймає рішення щодо:

- включення військовослужбовців та членів їх сімей до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) і виключення їх з таких списків;

- зарахування військовослужбовців та членів їх сімей на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання і зняття їх з такого обліку;

- надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової жилої площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у встановленому законодавством порядку; - забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання шляхом виключення утримуваного ними житла з числа службового у встановленому законодавством порядку;

- внесення змін до облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов; - розгляду заяв, скарг та пропозицій із житлових питань;

- перегляду раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання.

Абзацом 3 пунктом 1 розділу V Інструкції № 26 передбачено, що військовослужбовець, який забезпечений жилою площею в межах норми для відповідного населеного пункту, та члени його сім`ї не мають права на забезпечення житлом від Держприкордонслужби.

Відповідно до пункту 18 розділу V Інструкції № 26 зняття військовослужбовців та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання проводиться в разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення жилою площею громадян у відповідному населеному пункті або отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Згідно пункту 12 розділу V Інструкції № 26 у разі зміни у військовослужбовця (колишнього військовослужбовця) складу сім`ї, набуття права на отримання житла в першочерговому чи позачерговому порядку, поліпшення житлових умов тощо, він інформує житлову комісію (об`єднану житлову комісію) за місцем перебування на обліку письмовим рапортом (заявою) та надає копії відповідних документів.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 зі складом сім`ї: дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 станом на 01.01.2023 року перебували у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, що не заперечується сторонами.

При цьому, 26 квітня 2018 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_3 , передала безоплатно у власність як дарунок (подарувала), ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох кімнат, загальною площею 48,1 кв.м., у тому числі житловою площею 26,5 кв.м. 20 жовтня 2023 р. (а.с. 17-18).

Як зазначив відповідач, у зв`язку з отриманням інформації про виділення коштів для реалізації норм Постанови КМУ від 2 вересня 2015 р. за № 728 «Деякі питання забезпечення житлом військовослужбовців та інших громадян» (далі Постанова №728) в частині надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення було поінформовано осіб, які знаходяться на обліку для поліпшення житлових умов про необхідність надання документів з подальшим інформуванням в письмовому вигляді (Додаток 3). З метою підготовки до реалізації Постанови №728 житловою комісією було запитано інформацію з державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно на ОСОБА_1 та на склад сім`ї: дружину ОСОБА_2 та сина ОСОБА_4 .

Відповідно до отриманої інформації від 08.09.2023 року за номером інформаційної довідки №345805439 зазначено, що за ОСОБА_2 (код РНКПО НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) рахується право власності, яке набуте у 2018 році, у вигляді квартири, об`єкт житлової нерухомості, житловою площею 26.5 кв. метра, 2 кімнати за адресою АДРЕСА_2 , розмір частики 1/1.

У зв`язку із ненаданням документів передбачених пунктом 11 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постанови КМУ від 2 вересня 2015 р. за № 728, а саме (но не виключно) копії свідоцтва про право власності на житло за його наявності (військовослужбовця та членів його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов) відповідно до протоколу № 6 від 07.11.2023 року засідання об`єднаної житлової комісії Південного регіонального управління від 07.11.2023 року було відмовлено у виплаті грошової компенсації передбаченою Постановою №728. Крім цього сам ОСОБА_1 на засідання житлової комісії не з`явився, при цьому був належним чином попереджений з проставленням особистого підпису.

Тобто у зв`язку з наявною інформацією в об`єднаної житлової комісії про наявність у членів сім`ї ОСОБА_1 житлової площі, яке відповідає нормам забезпечення житловою площею передбаченою статтею 47 Житлового кодексу у розмірі 13,65 кв.м. та ненаданням документів, одним з яких є свідоцтво на право власності на житло дружини ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті грошової компенсації передбаченою Постановою №728.

В подальшому 20 жовтня 2023 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 , передала безоплатно у власність ОСОБА_3 , як дарунок (подарувала), квартиру АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з двох кімнат, загальною площею 48,1 кв.м., у тому числі житловою площею 26,5 кв.м. (а.с. 15).

18 січня 2024 року ОСОБА_2 було знято з квартирного обліку рішенням об`єднаної житлової комісії Південного регіонального управління ДПС України від 20 листопада 2023 р. (протокол № 7 засідання об`єднаної житлової комісії ПдРУ ДПСУ від 20 листопада 2023 р.) на підставі ст.ст.35, 40 ЖК України, п.18 Розділу V «Інструкції з організації та забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом МВС України від 18.01.2021 р. № 26.

Відповідно до оскаржуваного протоколу № 7 від 20.11.2023 року житлова комісія прийняла рішення посилаючись на:

- статтю 35 Житлового кодексу України в частині фіксації дати штучного погіршення житлових умов (20.10.2023 оку), для обрахунку 5 річного терміну з моменту погіршення житлових умов;

- пункту 1 частини 2 статті 40 Житлового кодексу України в частині того що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

- пункту 18 розділу V Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 січня 2021 року № 26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 р. за № 344/35966, в частині того що зняття військовослужбовців та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання проводиться в разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення жилою площею громадян у відповідному населеному пункті або отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Тобто позивачка дійшла невірних висновків, про те що ОСОБА_2 знято з обліку внаслідок штучного погіршення житлових умов, при цьому, судом встановлено, що позивачку знято з обліку відповідно до пункту 1 частини 2 статті 40 Житлового кодексу України, а саме з підстав поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, а саме отримання відповідно до договору дарування квартири за адресою АДРЕСА_2 житловою площею 26.5 кв. метра при нормі 13,65 кв.м. на одну особу (ст.47 ЖК України).

Суд приймає до уваги доводи відповідача відносно того, що в оскаржуваному протоколі № 7 від 20.11.2023 року статтю 35 Житлового кодексу України було зазначено виключно з метою фіксації дати штучного погіршення житлових умов, для обрахунку 5 річного терміну з моменту такого погіршення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з моменту отримання у власність квартири (у 2018 році) за адресою АДРЕСА_2 , житловою площею 26.5 кв. метра не повідомляли житлову комісію про наявність обставин поліпшення житлових умов ОСОБА_2 , внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, що прямо передбачено в пункті 12 розділу V Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 січня 2021 року № 26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 р. за № 344/35966.

Тобто, позивачі в період з квітня 2018 року по теперішній час, маючи відповідний обов`язок перед відповідачем, не повідомили у встановленому порядку житлову комісію про своє поліпшення житлових умов. Зазначене не заперечується позивачами та не спростовується наданими ними доказами.

При цьому відповідачем неодноразово направлялися листи щодо надання документів до облікової (житлової) справи, на які останні не надавали жодної інформації відносно наявності житлової площі та поліпшення житлових умов ОСОБА_2 .

Позивачкою не заперечується факт що, ОСОБА_2 (код РНКПО НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) набула право власності у вигляді квартири, об`єкт житлової нерухомості житловою площею 26.5 кв. метра, 2 кімнати за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджує особисто у позовній заяві, до якої додано копію договору дарування від 26 квітня 2018 р.

Також позивачка особисто підтверджує, що ОСОБА_2 20.10.2023 року добровільно відчужила квартиру житловою площею 26.5 кв. метра, 2 кімнати за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору дарування від 20 жовтня 2023 р. доданого до позовної заяви.

З огляду на встановлені обставини та вищевикладені норми законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , яка перебувала у списках осіб на поліпшення житлових умов у складі сім`ї військовослужбовця запасу ОСОБА_1 набула право власності у вигляді квартири, об`єкт житлової нерухомості житловою площею 26,5 кв. метра, 2 кімнати за адресою АДРЕСА_2 , у розмірі 100 відсотків права власності, чим поліпшила свої житлові умови вище норми передбаченої житловим законодавством, внаслідок чого вважається такою, що не потребує поліпшення житлових умов у розумінні статті 34 Житлового кодексу України.

За встановлених обставин та наведеного правового регулювання, враховуючи, що позивачі мали обов`язок відповідно до пункту 12 розділу V Інструкції № 26 повідомити про поліпшення житлових умов ОСОБА_2 та набуття права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , житловою площею 26.5 кв. метра з моменту оформлення договору дарування від 26 квітня 2018 р., що не було ними зроблено; ОСОБА_2 поліпшила житлові умови, шляхом набуття права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , житловою площею 26.5 кв. метра, що перевищує норму житлової площі 13,65 кв. метра передбачених статтею 47 Житлового кодексу України; ОСОБА_2 відповідно до статті 34 Житлового кодексу України не вважається такою особою, що потребує поліпшення житлових умов; ОСОБА_2 , як член сім`ї військовослужбовця запасу відповідно до пункту 1 частини 2 статті 40 Житлового кодексу України підлягала зняттю з обліку з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у зв`язку з поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; в оскаржуваному протоколі № 7 від 20.11.2023 року було відображено дату 20.10.2023 штучного погіршення житлових умов на виконання статті 35 Житлового кодексу України з метою фіксації такої дати, для подальшого обрахунку 5 річного терміну з моменту такого погіршення, суд дійшов висновку, що житлова комісія правомірно прийняла рішення відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції № 26 щодо виключення ОСОБА_2 зі списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов зазначеного у оскаржуваному протоколі № 7 від 20.11.2023 року, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі об`єднаної житлової комісії про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі об`єднаної житлової комісії (вул. Жуковського, буд. 1, м. Одеса, 65014, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.