Справа № 280/2301/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2301/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року (суддя Богатинський Б.В.) у справі №280/2301/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 08.07.2023 по 07.08.2023;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 08.07.2023 по 07.08.2023;

стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплачену суму додаткової винагороди у розмірі 13246,93 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби отримав поранення, у зв`язку з чим, після лікування, перебував у відпустці, пов`язаній з необхідністю лікування, але йому не було виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168. З цих підстав звернувся з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року №168, за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 08.07.2023 по 07.08.2023;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 року №168, за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 08.07.2023 по 07.08.2023.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з права

військовослужбовця, який перебував у відпустці, пов`язаної з необхідністю лікування після отриманого поранення, на додаткову грошову допомогу, передбачену постановою КМУ №168. Оскільки судом не було встановлено того, що відповідачем виплачено позивачу грошову допомогу за вказаний позивачем періоди, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано того, що позивач перебував у відпустці, пов`язаній з необхідністю лікування, на підставі висновку ВЛК в якому не було зазначено про тяжкість отриманого позивачем поранення. У свою чергу, як зазначає відповідач, додаткова винагорода виплачується лише в випадку перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення. З цих підстав відповідач вказує на відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди за час перебування у відпустці для лікування.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації та в період з 09.03.2023 до 24.10.2023, проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України у складі підрозділів Десантно-штурмових військ.

23.06.2023 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 і внаслідок стрілецького бою з противником та артилерійського обстрілу, ОСОБА_1 отримав поранення, а саме: ВТ (вибухова травма), СГМ (струс головного мозку), акубаротравма (контузія). Вогнепальне кульове сліпе поранення м`яких тканин ділянки спини. Вогнепальне осколкове дотичне поранення м`яких тканин III пальця лівої кисті, грудної клітки в ділянці лівої лопатки.

Після евакуації з району бойових дій, ОСОБА_1 було доставлено до лікарняного закладу, КП Близнюківська центральна районна лікарня, де в подальшому прооперовано та надано відповідне лікування.

В період з 23.06.2023 по 07.07.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у медичній установі КП Близнюківська центральна районна лікарня, що підтверджується випискою № 2896 від 07.07.2023.

Постановою ВЛК № 5600 від 08.07.2023 поранення військовослужбовця, кваліфіковано як таке, що відноситься до легкого ступеню, та було визнано таким, що пов`язано з проходженням військової служби. Довідкою ВЛК також було визначено потребу ОСОБА_1 у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки ВЛК № № 1606 від 11.09.2023 поранення ОСОБА_1 отримані 23.06.2023, а саме: наслідки вибухової травми, вогнепального кульового поранення м`яких тканин лівої лопаткової ділянки, вогнепального осколкового поранення м`яких тканин III пальця лівої кисті, у вигляді зміцнілого рубця лівої лопаткової ділянки та III пальця лівої кисті, післятравматичного лівобічного брахіоплекситу з сенсорно- рефлекторними розладами, больового синдромом, з незначним порушенням функції лівої верхньої кінцівки визнані пораненнями тяжкого ступеню, що ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 рішенням Обласної МСЕК № 2 від 02.11.2023 встановлено 3-ю групу інвалідності, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 414695.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати збільшеної додаткової грошової винагороди у спірному періоди, позивач звернувся х позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.9 Закону України №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до п.11 ст. 10-1 вказаного Закону військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

При цьому, відповідно до абз.2 ст.4 Закону №2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Так, наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 року, затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (Далі Порядок №260).

Згідно абз.4 п.10 вказаного Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Також, згідно абз.5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (Далі Постанова №168) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. включаються особи, які:

- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Отже, суд першої інстанції правильно виходив з того, що за період перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення, йому виплачується додаткова винагорода у розмірі, передбаченому постановою КМУ №168.

Факт перебування позивача у відпустці для лікування після отриманого поранення у спірному періоді, відповідачем не заперечується.

Відпустка позивачу надана на підставі висновку ВЛК від 08.07.2023 №5600, в якому зазначено про отримання позивачем поранення легкого ступеня.

В той же час, встановлені обставини справи свідчать про те, що 11.09.2023 проведено медичний огляд позивач та видано довідку військово-лікарської комісії №1606, у якій зазначений, діагноз: наслідки вибухової травми, вогнепального кульового поранення м`яких тканин лівої лопаткової ділянки, вогнепального осколкового поранення м`яких тканин III пальця лівої кисті, у вигляді зміцнілого рубця лівої лопаткової ділянки та III пальця лівої кисті, післятравматичного лівобічного брахіоплекситу з сенсорно- рефлекторними розладами, больового синдромом, з незначним порушенням функції лівої верхньої кінцівки. За Наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 (Класифікатору розподілу травм) поранення тяжкого ступеню.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що поранення, яке отримане позивачем, є тяжким пораненням. Саме з огляду на отримане поранення позивач перебував у відпустці для лікування. Відпустка надана позивачу за висновком ВЛК. У свою чергу, факт перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії, є підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди на підставі постанови КМУ №168.

Таким чином, за встановлених обставин справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на виплату додаткової винагороди за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 08.07.2023 по 07.08.2023.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі №280/2301/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 19.09.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк