Справа № 520/19009/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 р. Справа № 520/19009/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Вищого антикорупційного суду з зазначення в розрахунковому листі за червень 2024 року судді ОСОБА_1 таких даних: « 814 Міжрозрах. виплата судді 36 627.00», «ВСЬОГО УТРИМАНО: 229 576.88», «БОРГ ПІДПРИЄМСТВА НА ЛИПЕНЬ 2024: 0.00»;

- стягнути з Вищого антикорупційного суду на користь судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 суму боргу, а саме нараховану та належну йому до виплати на руки, але не виплачену суму у розмірі 36 259,45 гривень, без врахування і утримання передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті;

- допустити негайне виконання судового рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем вчинені протиправні дії щодо зазначення в розрахунковому листі за червень 2024 року судді ОСОБА_1 таких даних: « 814 Міжрозрах. виплата судді 36 627.00», «ВСЬОГО УТРИМАНО: 229 576.88», «БОРГ ПІДПРИЄМСТВА НА ЛИПЕНЬ 2024: 0.00». Позивач просить стягнути з Вищого антикорупційного суду на його користь нараховану та належну йому до виплати на руки, але не виплачену суму в розмірі 36 259,45 гривень, зазначаючи, що така сума виплачена йому не була. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 22.07.2024 відкрито спрощене провадження по справі в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття провадження надіслана відповідачу до його електронного кабінету в системі "Електронний суд" та отримана, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову. Зазначив, що 28 червня 2024 року листом № 12-06-06/14399 Казначейство повідомило ВАКС, що в цей день з рахунку № НОМЕР_1 за КПКВК 0851010, КЕКВ 2113 відбулося безспірне списання коштів у сумі 36 259,45 грн. Це ж підтверджується і платіжною інструкцією № 478495570 від 17.06.2024, отриманою 28.06.2024. Як зазначено у платіжній інструкції кошти у розмірі 36 259,45 грн були перераховані ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_2 . Нарахування визначеної рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в адміністративній справі № 520/36426/23 грошової суми та її виплата Казначейством відбулася у відповідності до вимог закону, відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви. Згідно з наявними у ВАКС даними 36 259,45 грн були виплачені ОСОБА_1 у червні 2024 року, відомості, вказані у його розрахунковому листі за червень 2024 року відповідають дійсності, тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві, та заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Позивач зазначив, що відповідач не спростував протиправності своїх дій із зазначення у розрахунковому листі за червень 2024 року судді ОСОБА_1 таких даних: « 814 Міжрозрах. виплата судді 36 627.00», «ВСЬОГО УТРИМАНО: 229 576.88», «БОРГ ПІДПРИЄМСТВА НА ЛИПЕНЬ 2024: 0.00», а також і не надав доказів виплати позивачу в червні 2024 року грошових коштів у розмірі 36.259,45 гривень.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якій підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві, та просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Вищого антикорупційного суду Указом Президента України «Про призначення суддів Вищого антикорупційного суду» від 11 квітня 2019 року № 128/2019. (а.с. 8-9)

Наказом виконуючого обов`язки голови ВАКС «Про зарахування до штату суду» від 25 квітня 2019 року № 44/к позивач був зарахований до штату ВАКС та вважається таким, що приступив до виконання обов`язків судді з 26 квітня 2019 року з посадовим окладом згідно штатного розпису. (а.с. 6)

Рішенням зборів суддів ВАКС від 07 травня 2019 року № 6 був визначений день початку роботи ВАКС 05 вересня 2019 року. (а.с. 11)

Наказом голови ВАКС від 09 грудня 2021 року № 689/к позивачу з 02 грудня 2021 року була встановлена щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі 10 відсотків посадового окладу за роботу з відомостями та їх носіями, що становлять державну таємницю та мають ступінь секретності «цілком таємно». (а.с. 7)

Наказом голови ВАКС «Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 » від 20 квітня 2022 року № 194/к позивачу була встановлена доплата за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу з 26 квітня 2022 року. (а.с. 19)

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі №520/36426/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Вищого антикорупційного суду з нарахування та виплати судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 по 30 листопада 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102,00 гривень. Стягнуто з Вищого антикорупційного суду () на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди за період з 01 по 30 листопада 2023 року у розмірі 45 042,79 грн (сорок п`ять тисяч сорок дві гривні 79 копійок). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 30.03.2024.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачу 01.05.2024 Харківським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі № 520/36426/23 про стягнення з Вищого антикорупційного суду на користь ОСОБА_1 суми недоплаченої суддівської винагороди за період з 01 по 30 листопада 2023 року у розмірі 45 042,79 грн (сорок п`ять тисяч сорок дві гривні 79 копійок).

Позивач звернувся до Державної казначейської служби України з метою виконання виконавчого листа у справі № 520/36426/23.

Листом Вищого антикорупційного суду від 14 червня 2024 року Державній казначейській службі України було повідомлено, що сума суддівської винагороди, відповідно до виконавчого листа від 01.05.2024 по справі 520/36426/23, нарахована судді ВАКС ОСОБА_1 у сумі 45 042,79 грн розподіляється наступним чином: податок на доходи фізичних осіб - 8 107,70 грн за КПКВК 0851010 «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (загальний фонд бюджету), КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»; військовий збір - 675,64 грн за КПКВК 0851010 «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (загальний фонд бюджету), КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»; суддівська винагорода, яка підлягає виплаті, - 36 259,45 грн за КПКВК 0851010 «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (загальний фонд бюджету), КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода».

Листом від 28.06.2024 № 12-06-06/14399 Державна казначейська служба України повідомила ВАКС, що з рахунку № 00096000 за КПКВК 0851010, КЕКВ 2113 відбулося безспірне списання коштів у сумі 36 259,45 грн. Це ж підтверджується і платіжною інструкцією № 478495570 від 17.06.2024, отриманою 28.06.2024.

Згідно платіжної інструкції кошти в розмірі 36 259,45 грн були перераховані ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_2 .

Позивач отримав розрахунковий лист за червень 2024 року, в якому були зазначені, зокрема, наступні відовості: « 814 Міжрозрах. виплата судді 36 627.00», «ВСЬОГО УТРИМАНО: 229 576.88», «БОРГ ПІДПРИЄМСТВА НА ЛИПЕНЬ 2024: 0.00».

Позивач вважає відомості, зазначені в своєму розрахунковому листі за червень 2024 року, недостовірними, оскільки, за твердженням позивача відповідач безпідставно не виплатив йому нараховану виплату суддівської винагороди в розмірі 45 042,79 гривень (за вирахуванням податків і зборів), тобто суму в розмірі 36 259,45 гривень, яку зазначив у розрахунковому листі як виплачену міжрозрахункову виплату судді.

Вважаючи протиправними дії Вищого антикорупційного суду щодо зазначення в розрахунковому листі за червень 2024 року судді ОСОБА_1 таких даних: « 814 Міжрозрах. виплата судді 36 627.00», «ВСЬОГО УТРИМАНО: 229 576.88», «БОРГ ПІДПРИЄМСТВА НА ЛИПЕНЬ 2024:0.00», позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Так, у межах даної справи підлягає з`ясуванню питання щодо правомірності чи протиправності дій при зазначенні відомостей у розрахунковому листі позивача за червень 2024 року та щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Вищого антикорупційного суду на користь судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 суму боргу, а саме нараховану та належну йому суму в розмірі 36 259,45 гривень.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У преамбулі Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (ст.149 Закону № 1402-VIII).

Пунктом 8 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) визначено принцип цільового використання бюджетних коштів, відповідно до якого бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Вищого антикорупційного суду Указом Президента України «Про призначення суддів Вищого антикорупційного суду» від 11 квітня 2019 року № 128/2019. (а.с. 8-9)

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі №520/36426/23, що набрало законної сили 30.03.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Вищого антикорупційного суду з нарахування та виплати судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 по 30 листопада 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102,00 гривень. Стягнуто з Вищого антикорупційного суду () на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди за період з 01 по 30 листопада 2023 року у розмірі 45 042,79 грн (сорок п`ять тисяч сорок дві гривні 79 копійок). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Приписами ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 р. № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства.

Аналогічний припис щодо виконання рішення про стягнення коштів державного бюджету винятково в порядку черговості міститься в підпункті 1 пункту 9 розділу VI БК України.

Пунктами 24-32 розділу "Безспірне списання коштів з рахунків боржника" Порядку № 845 встановлено механізм безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, а саме: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Пунктом 28 Порядку № 845 встановлено, що орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів. З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у п.25 цього Порядку.

У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника.

Відповідно до пункту 31 Порядку № 845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи. Безспірне списання коштів здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.

Згідно з пунктом 32 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунків боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, здійснюється органом Казначейства з моменту відкриття відповідних асигнувань (надходження коштів на рахунок) на підставі розрахункового документа, оформленого відповідно до вимог законодавства.

При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивачу 01.05.2024 Харківським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі № 520/36426/23 про стягнення з Вищого антикорупційного суду на користь ОСОБА_1 суми недоплаченої суддівської винагороди за період з 01 по 30 листопада 2023 року у розмірі 45 042,79 грн (сорок п`ять тисяч сорок дві гривні 79 копійок).

Позивач звернувся до Державної казначейської служби України з метою виконання виконавчого листа у справі № 520/36426/23.

Державна казначейська служба України направила до Вищого антикорупційного суду лист № 12-06-06/12643 від 07.06.2024 щодо кодів програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, зокрема, по виконавчому листу у справі №520/36426/23.

Вищий антикорупційний суд у відповідь на зазначений лист надіслав Державній казначейській службі України лист від 14.06.2024 вихідний № 03.13-01/89/2024, у якому повідомив, що згідно з п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, визначення якого наведено у п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставки податку 18 відсотків, визначену п. 167.1 ст. 167 ПК України.

Також, у зазначеному листі Вищий антикорупційний суд повідомив Державній казначейській службі України, що сума суддівської винагороди, відповідно до виконавчого листа від 01.05.2024 по справі № 520/36426/23, нарахована судді ВАКС ОСОБА_1 у сумі 45042,79 грн, розподіляється наступним чином: податок на доходи фізичних осіб - 8 107,70 грн за КПКВК 0851010 «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (загальний фонд бюджету), КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»; військовий збір - 675,64 грн за КПКВК 0851010 «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (загальний фонд бюджету), КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода»; суддівська винагорода, яка підлягає виплаті, - 36 259,45 грн за КПКВК 0851010 «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (загальний фонд бюджету), КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода».

Листом від 28.06.2024 № 12-06-06/14399 Державна казначейська служба України повідомила ВАКС, що з рахунку № 00096000 за КПКВК 0851010, КЕКВ 2113 відбулося безспірне списання коштів у сумі 36 259,45 грн.

Зазначене також підтверджується платіжною інструкцією № 478495570 від 17.06.2024, дата виконання 28.06.2024, згідно якої кошти в розмірі 36 259,45 грн були перераховані ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_2 .

Так, Державною казначейською службою України був вчинений перелік дій для виконання рішення суду відносно позивача, передбачений Порядком № 845.

Досліджуючи матеріали даної адміністративної справи, суд встановив, що фактично спір у даній справі існує щодо зазначення в розрахунковому листі позивача за червень 2024 року наступних відомостей: « 814 Міжрозрах. виплата судді 36 627,00», «ВСЬОГО УТРИМАНО: 229 576.88», «БОРГ ПІДПРИЄМСТВА НА ЛИПЕНЬ 2024: 0.00». Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо зазначення в розрахунковому листі позивача відомостей про виплату грошових коштів у сумі 36 627,00 грн.

Однак, за наявних в матеріалах справи документів, судом не встановлено протиправності в діях відповідача, оскільки судом встановлено, що 28.06.2024 відбулося безспірне списання коштів у сумі 36 259,45 грн з рахунку відповідача. Згідно платіжної інструкції № 478495570 від 17.06.2024, дата виконання 28.06.2024, кошти в розмірі 36 259,45 грн були перераховані ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_2 , що також підтверджується випискою по рахунку, наданою позивачем разом з відповіддю на відзив.

Отже, на користь позивача виплачений дохід, який відображається в розрахунковому листі.

За викладеного, відповідач правомірно зазначив у розрахунковому листі позивача за червень 2024 року наступні відомості: « 814 Міжрозрах. виплата судді 36 627.00», «ВСЬОГО УТРИМАНО: 229 576.88», «БОРГ ПІДПРИЄМСТВА НА ЛИПЕНЬ 2024: 0.00».

У зв`язку з чим, твердження позивача про неотримання ним спірних грошових коштів суд вважає необґрунтованими.

Факт зарахування коштів на рахунок позивача підтверджується відповідною випискою по банківському рахунку, наявною в матеріалах справи.

При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до Державної казначейської служби України з питань перерахування на його рахунок коштів, безспірно списаних з рахунку відповідача у сумі 36 259,45 грн.

Також, суд зазначає що в межах спірних правовідносин позивач, у тому числі, фактично не погоджується з невиконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі №520/36426/23, яке набрало законної сили, щодо стягнення з відповідача на користь позивача суддівської винагороди.

Суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, врегульовано в статті 370-383 розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд зазначає, що вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382, ст.383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

На підставі вищевикладеного, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 (справа №806/2143/15), від 03 квітня 2019 року (справа №820/4261/18), від 09 липня 2019 року (справа №826/17587/18), від 31 липня 2019 року (справа №803/688/18), від 23 липня 2020 року (справа №661/89/17), від 24 липня 2020 року (справа №501/2172/15-а), Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а.

Отже, у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Суд зазначає, що відповідні заяви повинні бути подані в рамках справи № 520/36426/23.

Так, позивач під час розгляду справи не навів обґрунтованих обставин щодо протиправності дій відповідача чи щодо наявності в нього законних підстав для повторного стягнення з відповідача на користь позивача суддівської винагороди на виконання рішення суду у справі № 520/36426/23.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах не встановлено протиправності в діях відповідача чи порушення прав позивача.

Позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Вищого антикорупційного суду (просп. Берестейський, буд. 41, м. Київ, 03057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН