Справа № 140/5219/24
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5219/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувсь з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2024 №, яким застосовано штрафну фінансову санкцію у розмірі 348 650 грн та податкове повідомлення рішення від 12.02.2024 №, яким застосовано штрафну фінансову санкцію у розмірі, 1020 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОН ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування на 2 групі зі вавкою 20%.

ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку позивача, за місцем провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту (стоматологічний кабінет) за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами фактичної перевірки складено акт від 15.12.2023 бланк №002561. В ході проведення фактичної перевірки встановлено порушення:ст.44 ст.85 Податкового кодексу України.

Позивач скористався правом подання заперечень у зв`язку із незгодою з висновками викладеними в акті фактичної перевірки. За результатами розгляду заперечення висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі розрахунку до акта фактичної перевірки та з врахуванням висновку на заперечення, ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення - рішення від 12.02.2024 № на суму 348650,00 грн, №5 на суму 1020 грн.

Позивач також скористався правом оскарження в адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень, однак рішенням ДПС України скаргу залишено без задоволення а рішення без змін.

ФОП ОСОБА_1 не погоджується із винесеними рішеннями, насамперед вважає, що перевірка проведена без наявності на те підстав, а наказ на проведення перевірки складений з порушенням статті 81 Податкового кодексу України, відтак фактична перевірки є незаконною. Вважає, що встановлені обставини щодо протиправності призначення та проведення контролюючим органом фактичної перевірки позивача, за наслідками якої були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про їх протиправність, а тому згідно правових висновків Верховного суду, відсутня необхідність перевірки порушення позивачем Закону №265/95 та Податкового кодексу України, як підстави для нарахування штрафних санкцій.

Також зауважує, що запити про надання документів що підтверджують облік та походження товарних запасів лікарських засобів та виробів медичного призначення, не направлялися засобами поштового зв`язку на адресу здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , а акт про відмову від підпису, складений самими перевіряючими, не є безумовним доказом відмови від їх вручення.

Крім того позивач стверджує, що не здійснює реалізацію лікарських засобів та виробів медичного призначення, а надає медичні послуги, а саме її складову частину здійснює стоматологічну практику.

Позивач також просив звернути увагу на те, що в Україні введено період воєнного стану, який триває і досі, а відтак тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану та території України, санкції за порушення вимог Закону №265/95-ВР не застосовуються.

На підставі вищенаведеного просить визнати протиправним та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 04.06.2024 (а.с.169-173), представник відповідача позовних вимог не визнав та просить відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що згідно даних СОД РРО встановлено, що в періоді з 01.01.2021 року по 15.12.2023 року, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (ІІ група, ставка 20%), ФОП ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю лікарськими засобами та виробами медичного призначення, що підтверджується даними СОД РРО.

В ході перевірки 12.12.2023 року перевіряючими надано письмовий запит суб`єкту господарювання щодо надання для перевірки документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів - лікарських засобів та виробів медичного призначення за період, який підлягає перевірці; форми ведення обліку товарних запасів (в т.ч. опис товарних запасів); забезпечити можливість зняття залишків товарно- матеріальних цінностей. Після ознайомлення ФОП ОСОБА_1 відмовився від отримання примірника запиту, про що складено відповідний акт.

Документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів - лікарських засобів та виробів медичного призначення за період, який підлягає перевірці; форми ведення обліку товарних запасів (в т.ч. опис товарних запасів) ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано. Таким чином, перевіркою встановлено, що суб`єктом господарювання, який є платником єдиного податку та здійснював реалізацію лікарських засобів та виробів медичного призначення, порушено встановлений законодавством порядок ведення обліку товарних запасів, продаж товарів, що не відображені в такому обліку, а саме: ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи (в паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарів - лікарських засобів та виробів медичного призначення, реалізованих в періоді з 01.01.2021 року по 15.12.2023 року на загальну суму 688671.0 грн. (за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 292600,00 грн, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 168618,00 грн., за період з 01.01.2023 по 15.12.2023 - 227453.0 грн. (у тому числі 55850,00 грн за період з 01.10.2023 по 15.12.2023). Разом з тим, суб`єктом господарювання з 26.11.2021 року при реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення інформація про їх надходження на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною обліку, не внесена до форми обліку товарних запасів, чим порушено п.12 ст.3 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

Також вказує, що фактична перевірка проведена на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України: наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контрольні органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Тому єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки в контексті дотримання платником податкової дисципліни, визначеної підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного в цій самій нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав вказана норма не встановлює. Тобто, вважає, що фактична перевірка господарської одиниці позивача проведена правомірно.

У відповіді на відзив (а.с.179-184) представник позивача не погодився із доводами представника відповідача та підтримав свою позицію викладену у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області керуючись пп.20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.80.8 ст.80, пп.69.2, 69.27 п.69 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме, питома вага безготівкових розрахунків менша 1 відсотка, що може вказувати на відмову у проведенні безготівкових розрахунків із застосуванням електронного платіжного засобу, або проведення розрахунків у вказаній формі без застосування РРО/ПРРО; при проведенні розрахункових операцій із застосуванням електронних платіжних засобів покупцям видавався фіскальний чек, який не містить всіх обов`язкових реквізитів, визначених Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки» №2665-п від 06.12.2023 та направлень №№4068, 4070 від 06.12.2023, №№4197, 4199 від 12.12.2023 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за місцем провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту (стоматологічний кабінет) за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами фактичної перевірки складено акт від 15.12.2023 бланк №002561, який зареєстрований в ГУ ДПС у Волинській області 18.12.2023 за №21440/03-20-07- 05/.

В ході проведення фактичної перевірки працівниками податкового органу встановлено наступні порушення, а саме.

При перевірці питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, перед початком фактичної перевірки, 06.12.2023 о 16:39 год., в стоматологічному кабінеті, за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проведено огляд порожнини рота та консультацію з оплатою наданої послуги в безготівковій формі, шляхом переказу коштів через додаток Приват24 в сумі 200,00 грн. Дана розрахункова операція ФОП ОСОБА_1 проведена без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцю в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту створеного у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведеної операції 200,00 грн., чим порушено п.1, 2 ст.3 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

Як зазначив представник відповідача у відзиві на позовну заяву та у акті перевірки, під час її проведення використана наявна в ГУ ДПС у Волинській області інформація даних СОД РРО (інформаційна система ДПС України), стосовно даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

Також згідно даних СОД РРО встановлено, що в періоді з 01.01.2021 року по 15.12.2023 року, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (ІІ група, ставка 20%), ФОП ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю лікарськими засобами та виробами медичного призначення, що підтверджується даними СОД РРО.

Відповідно до вкладного аркуша до акта фактичної перевірки від 15.12.2023 бланк №002561, в ході перевірки 12.12.2023 перевіряючими надано письмовий запит суб`єкту господарювання щодо надання для перевірки документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів - лікарських засобів та виробів медичного призначення за період, який підлягає перевірці; форми ведення обліку товарних запасів (в т.ч. опис товарних запасів); забезпечити можливість зняття залишків товарно- матеріальних цінностей. Після ознайомлення ФОП ОСОБА_1 відмовився від отримання примірника запиту, про що складено відповідний акт.

Документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів - лікарських засобів та виробів медичного призначення за період, який підлягає перевірці; форми ведення обліку товарних запасів (в т.ч. опис товарних запасів) ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано. Відтак, перевіркою встановлено, що суб`єктом господарювання, який є платником єдиного податку та здійснював реалізацію лікарських засобів та виробів медичного призначення, порушено встановлений законодавством порядок ведення обліку товарних запасів, продаж товарів, що не відображені в такому обліку, а саме: ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи (в паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарів - лікарських засобів та виробів медичного призначення, реалізованих в періоді з 01.01.2021 року по 15.12.2023 року на загальну суму 688671.0 грн. (за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 292600,00 грн, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 168618,00 грн., за період з 01.01.2023 по 15.12.2023 - 227453.0 грн. (у тому числі 55850,00 грн за період з 01.10.2023 по 15.12.2023). Разом з тим, суб`єктом господарювання з 26.11.2021 року при реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення інформація про їх надходження на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною обліку, не внесена до форми обліку товарних запасів, чим порушено п.12 ст.3 ЗУ від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

Реєстр реалізованих лікарських засобів та виробів медичного призначення наведений в Додатку 1 до Акту перевірки на 22 аркушах.

У зв`язку з проведенням фактичної перевірки 06.12.2023 підприємцю ОСОБА_1 було надано письмовий запит про надання документів, що становлять предмет перевірки за перевіряємий період.

12.12.2023 платнику надано повторний запит про надання інформацію щодо ведення обліку доходів та банківські виписки щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності за період з 2021-2023 роки, а також документів (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), зняття залишків товаро-матеріальних цінностей, накази про прийняття на роботу найманих працівників, після ознайомлення з яким ФОП ОСОБА_1 відмовився від отримання примірника запиту.

Станом на 15.12.2023 зазначені у запитах документи що становлять предмет перевірки, а саме: інформація щодо ведення обліку доходів, банківських виписок щодо руху коштів на розрахункових рахунках, що використовуються в підприємницькій діяльності за період з 2021-2023 роки, та документів що підтверджують облік та походження товарних запасів (а саме лікарських засобів та виробів медичного призначення), суб`єктом господарювання до перевірки не надано, чим порушено вимоги ст. 44, ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Після ознайомлення з актом перевірки ФОП ОСОБА_1 . В, день складання акта, відмовився від його підписання та отримання одного примірника, про що було складено відповідні акти відмови від підписання та отримання акту перевірки.

Позивач скориставшись правом передбаченим підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 та пункту 86.7 статті 86 Кодексу, шляхом подання до ГУ ДПС у Волинській області (контролюючого органу який проводив перевірку) заперечення щодо незгоди з висновками викладеними в акті фактичної перевірки.

За результатами розгляду заперечення ГУ ДПС у Волинській області листом від 06.02.2024 №338/12/03-20-07-05-12, повідомило позивача що висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

В подальшому ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення - рішення від 12.02.2024 № на суму 348650,00 грн та №5 на суму 1020 грн.

ФОП ОСОБА_1 подано скаргу на вищевказані рішення податкового органу до ДПС України, однак рішенням ДПС України від 26.04.2024 №12209/6/99-00-06-03-02-01 скаргу залишено без задоволення, а рішення без змін.

Вважаючи протиправним вищевказане рішення позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог п.п. 19-1.1.14. п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Статтею 61 ПК України передбачено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно статті 62 ПК України одним зі способів здійснення податкового контролю визначено проведення перевірок.

Згідно п. 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 стаття 80 ПК України).

Відповідно до п. 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2 п. 80.2 ст 80 ПК України).

Абзацом 4 п. 81.2 статті 81 ПК України передбачено, що у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем на підставі наказу від 06.12.2023 №2665-п призначено фактичну перевірку суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), стоматологічний кабінет за адресою АДРЕСА_1 , тривалістю 10 діб з 06.12.2023 за період діяльності платника податків, з врахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України по дату завершення фактичної перевірки перевірки.

Водночас позивач вказує, що в наказі від 06.12.2023 №2665-п відсутні будь-які посилання на конкретні та фактичні підстави проведення перевірки, що, в свою чергу, свідчить про незаконність такої перевірки.

В контексті наведеного суд вказує, що в наказі від 06.12.2023 №2665-п зазначено, що він виданий на підставі пп. 80.2.2, п. 80.2 ст. 80 глави 8 розділу ІІ, 69.27 підрозділу 10 «Інші перехідні положення», у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме, питома вага безготівкових розрахунків менша 1 відсотка, що може вказувати на відмову у проведенні безготівкових розрахунків із застосуванням електронного платіжного засобу, або проведення розрахунків у вказаній формі без застосування РРО/ПРРО.

В матеріалах справи наявна доповідна записка відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області №423/03-20-07-05-01 від 05.12.2023.

При цьому, ознайомившись зі змістом згаданої вище доповідної записки відділу фактичних перевірок слідує, що ініціювання проведення перевірки зумовлене аналізом діяльності позивача з якого слідує, що питома вага безготівкових розрахунків менша 1 відсотка, що може вказувати на відмову у проведенні безготівкових розрахунків із застосуванням електронного платіжного засобу, або проведення розрахунків у вказаній формі без застосування РРО/ПРРО. Крім цього згідно даних СОД РРО позивачем при проведенні розрахункових операцій із застосуванням електронних платіжних засобів покупцем видавався фіскальний чек, який не містить всіх обов`язкових реквізитів, визначених Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13. З метою упередження порушень вимог чинного законодавства, контролю за дотриманням платником податків порядку здійснення розрахункових та касових операцій, оформлення роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) прошу надати дозвіл на проведення фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .

Щодо змісту наказу на перевірку в розрізі підстав її проведення, то суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові 26.03.2024 у справі №42/9909/23.

Так, у вказаній постанові Верховний Суд сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

Аналізуючи зміст наказу на проведення фактичної перевірки від 06.12.2023 №2665-п суд констатує, що він містить усю необхідну інформацію (дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити суб`єкта, адреса об`єкта, мета, вид перевірки, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися), а також контролюючим органом чітко вказано як правову, так і фактичну підставу для проведення перевірки.

Деталізуючи фактичну підставу перевірки, суд вказує, що інформацією, у зв`язку з якою прийнято наказ 06.12.2023 №2665-п, стала доповідна записка відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області №423/03-20-07-05-01 від 05.12.2023.

Позивачем не надано до суду належних та достатніх доказів стосовно того, що така доповідна записка мала істотні недоліки, не утримувала в собі достатньої інформації, що була в наявності/отримана відповідачем в установленому законодавством порядку від державного органу, що може свідчити про можливі порушення платником податків законодавства, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій та не могла слугувати підставою та достатнім обґрунтуванням для призначення фактичної перевірки відповідно до пп.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

З огляду на вищенаведене, суд констатує, що наказ від 06.12.2023 №2665-п містить посилання на підстави перевірки, визначені пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, які дають можливість для однозначного розуміння причин проведення такої перевірки, а обсяг зазначеної у наказі інформації повністю відповідає вимогам абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Отже, твердження позивача про невідповідність наказу відповідача від 06.12.2023 №2665-п вимогам законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому не приймаються судом до уваги.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі №460/1239/19 вказав, що незазначення підстав у наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до пункту 81.1. статті 81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Суд наголошує на тому, що здійснення такого виду заходу контролю, як в спірній ситуації, було не правом ГУ ДПС у Волинській області, а його обов`язком, тому відсутність в наказі про призначення фактичної перевірки детальної інформації про підстави проведення фактичної перевірки не можуть ставити під сумнів легітимність заходу в цілому, якщо такий захід здійснювався на законній підставі, про що зазначено судом вище.

Досліджуючи зміст порушень, покладених в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, суд зауважує на такому.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (далі Закон №265/95-ВР).

Контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України (стаття 15 Закону №265/95-ВР).

Розділ ІІ Закону №265/95-ВР врегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання. У статті 3, яка міститься у зазначеному розділі, перелічено низку обов`язків, які висуваються законодавцем до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

До 01 січня 2022 року пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачав, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Законом №1914-IX, який набрав чинності 01 січня 2022 року, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР викладено в наступній редакції (чинній на час існування спірних правовідносин): «Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння)».

Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в третьому абзаці цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому, до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР унормована приписами розділу V цього Закону.

Стаття 20 Закону №265/95-ВР (в редакції, чинній з 01 січня 2022 року) передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності):

1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку;

2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 січня 2024 року у справі №420/12275/22.

Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 (далі - Порядок № 496), визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону №265/95-ВР зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Пунктом 2 розд. I Порядку № 496 визначено, що місце продажу (господарський об`єкт) - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, де здійснюються розрахункові операції під час продажу товарів (надання послуг).

Товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).

Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми ведення обліку товарних запасів (далі - Форма обліку) інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку (п. 1 розд. II Порядку № 496).

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Таким чином, ФОП, які здійснюють продаж лікарських засобів та виробів медичного призначення, зобов`язані вести облік всіх товарних запасів за Формою обліку з відображенням інформації про їх надходження та вибуття. Крім того, ФОП, які надають послуги, у тому числі, з метою реалізації яких використовуються товарні запаси, що включаються до вартості таких послуг (у тому числі сировина, матеріали, запасні частини, напівфабрикати власного виробництва на складах комплектуючих тощо), зобов`язані вести облік товарних запасів за Формою обліку з відображенням інформації про їх надходження та вибуття.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

А згідно з пунктами 85.4-85.9 статті 85 Податкового кодексу України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

Отже, в силу вказаних приписів Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. В свою чергу, контролюючий орган має право, а не обов`язок, отримувати у платників податків належним чином завірені копії відповідних документів шляхом оформлення запиту.

Як встановлено судом, ні на момент здійснення перевірки, ні до заперечень до акту перевірки, ні до скарги на податкові повідомлення-рішення позивач не надав контролюючому органу доказів ведення вказаної вище книги обліку доходів і витрат, що відповідно до вказаних вище норм є підставою для застосування до нього штрафних санкцій.

Як уже було зазначено вище статтею 20 Закону №265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на відсутність документів щодо обліку товарів станом на час проведення перевірки та ненадання їх до часу прийняття спірних рішень, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12.02.2024 №5 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 12.02.2024 №, яким застосовано до позивача штраф 1020,00 грн. за ненадання контролюючому органу під час податкового контролю оригіналів документів чи їх копій, суд зазначає таке.

Відповідно до підп.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

Згідно з п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 85.2 ст.85 цього Кодексу визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.8 ст. 85 ПК України).

Пунктом 121.1 ст.121 ПК України встановлено, що Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Застосовуючи вказані правові норми, за встановлених обставин ненадання позивачем службовій особі контролюючого органу під час проведення перевірки жодних документів, суд дійшов висновку про недотримання позивачем норм пункту 85.2 ст. 85 ПК України, а отже і правомірність застосованого штрафу згідно з оспорюваним податковим повідомленням-рішенням.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №806/447/15.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вищевказане порушення під час розгляду справи позивачем не спростоване.

Тому податкове повідомлення-рішення від 12.02.2024 № також є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відтак, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем положень податкового законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованим та прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мали значення, а тому повністю відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені у частині другій статті 2 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно приписів статті 139 КАС України у випадку прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області 43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4 код ЄДРПОУ ВП 44106679) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.02.2024 № та № - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський