Справа № 400/7545/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 р. № 400/7545/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії, врахувавши період роботи з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 в районах Крайньої Півночі із зарахуванням одного року роботи за один рік шість місяців, та виплатити недоотриману суму пенсії;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, врахувавши період роботи з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 в районах Крайньої Півночі із зарахуванням одного року роботи за один рік шість місяців, та виплатити недоотриману суму пенсії, починаючи з 06.09.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 він працював у районах Крайньої Півночі. Однак, при призначені йому пенсії за віком відповідач зарахував вищенаведені періоди його роботи у звичайному розмірі. На переконання позивача такі дії відповідача є протиправними, оскільки відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» один рік роботи у районах Крайньої Півночі зараховується як один рік шість місяців.

У відзиві на позовну заяву від 16.08.2024 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити. Відзив умотивовано тим, що 09.04.2024 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 у справі № 400/15769/23 позивачу здійснено перерахунок його пенсії, зарахувавши до його страхового стажу період роботи 27.03.1984 по 27.05.1984 та отриману ним заробітну плату за період з березня 1984 року по жовтень 1986 року. Проте, у зв`язку з відсутністю письмового договору або архівної довідки, що підтверджують право на обчислення трудового стажу за роботу в районах Крайньої Півночі, у відповідача були відсутні підстави для зарахування у пільговому обчислені трудовий стаж позивача за період що з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990. Крім цього, відповідач наголосив на тому, що позовна вимога про перерахунок пенсії з 06.09.2023 є безпідставною, оскільки відповідні періоди роботи позивача були зараховані до його страхового стажу з 09.04.2024.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі її обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач з 06.09.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із записами №№ 7-12 трудової книжки позивача НОМЕР_1 , заповненої 20.10.1981, позивач працював:

з 28.05.1986 по 25.12.1986 в Середньоколимській ДЕС;

з 13.01.1987 по 30.08.1990 в Середньоколимській МПМП тресту Північагропромбуд.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 у справі № 400/15769/23, яке набрало законної сили 09.04.2024, позов позивача до відповідача задоволено частково, зокрема, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 06.11.2023 про перерахунок розміру пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату ФКП «Аеропорти Сєвєра» від 26.10.2021 № 38/С та АТ «Сахаенерго» від 10.10.2021 № 1133, з урахуванням висновків суду.

Рішенням відповідача від 23.04.2024 № 12 проведено перерахунок пенсії позивача з 09.04.2024, водночас зарахувавши до страхового стажу позивача, у тому числі, періоди його роботи з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 у звичайному розмірі.

01.05.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 у пільговому обчислені.

Листом від 15.05.2024 № 8295-7320/Б-02/8-1400/24 відповідач відмовив позивачу у задоволенні вищенаведеного його звернення, рекомендувавши йому надати письмові договори або архівні довідки, що підтверджують його роботу в районах Крайньої Півночі.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. Він переконаний, що відповідач порушив його право на отримання пенсії за віком в належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (далі Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.

Згідно пунктом 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV періоди роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, а саме зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Пунктом третім постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 року за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

поширення на особу в період її роботи у таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967, а також постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148.

Водночас для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Натомість наявність письмового трудового договору не є виключною та єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вищевказані норми надають особі можливість надавати вказані документи за її вибором.

Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм матеріального права містяться у постановах Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 173/637/17, від 31.07.2019 у справі № 287/15/17-а та від 17.06.2021 у справі № 348/2352/16-а.

Суд встановив, що відповідно до записів №№ 7-12 трудової книжки позивача НОМЕР_1 , заповненої 20.10.1981, позивач працював:

з 28.05.1986 по 25.12.1986 в Середньоколимській ДЕС;

з 13.01.1987 по 30.08.1990 в Середньоколимській МПМП тресту Північагропромбуд.

У мотивувальній частині рішення від 07.03.2024 у справі № 400/15769/23, яке набрало законної сили 09.04.2024, Миколаївський окружний адміністративний суд зазначив:

«Позивач разом із заявою від 06.11.2023 р. подавав довідки про заробітну плату ФКП «Аэропорты Севера» від 26.10.2021 р. № 38/С та АО «Сахаэнерго» від 10.10.2021 р. № 1133 саме з метою проведення відповідачем перерахунку пенсії з урахуванням розмірів заробітної плати у вказаних довідках.

Зазначені довідки видані на підставі розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати, містять відповідні підписи та печатки. Позивачем також надано засвідчений нотаріально переклад довідок на українську мову та архівні довідки по вказаним підприємствам.

Отже, наведені довідки містять інформацію про заробітну плату позивача та в ній вказані періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі.

Таким чином, довідки про заробітну плату ФКП «Аэропорты Севера» від 26.10.2021 р. № 38/С та АО «Сахаэнерго» від 10.10.2021 р. № 1133 мають бути враховані органами Пенсійного фонду під час обчислення пенсії позивачу.»

З вищевикладеного слідує, що у рішенні від 07.03.2024 у справі № 400/15769/23 встановив факт, що робота позивача у відповідний період в районах Крайньої Півночі підтверджується довідками про заробітну плату ФКП «Аеропорти Сєвєра» від 26.10.2021 № 38/С та АТ «Сахаенерго» від 10.10.2021 № 1133.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак встановлені у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 № 400/15769/23 обставини, зокрема періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі, мають преюдиціальне значення при вирішенні цієї справи.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується факт роботи позивача у період з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 в районах Крайньої Півночі, а тому відповідач протиправно не зарахував їх у пільговому обчислені: зарахування одного року роботи за один рік і шість місяців.

Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Натомість рішенням відповідача від 23.04.2024 № 12 проведено з 09.04.2024 перерахунок пенсії позивача із зарахуванням до його страхового стажу періодів його роботи з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 у звичайному розмірі.

Тобто до 09.04.2024 відповідні періоди роботи не були враховані відповідачем до страхового стажу позивача, і це не є предметом розгляду в цій справі. Тому позовні вимоги щодо проведення відповідного перерахунку і виплати пенсії за віком позивачу з 06.09.2023 задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 08.08.2024 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії, врахувавши період роботи з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 в районах Крайньої Півночі із зарахуванням одного року роботи за один рік шість місяців, та виплатити недоотриману суму пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ), врахувавши період роботи з 28.05.1986 по 25.12.1986 та з 13.01.1987 по 30.08.1990 в районах Крайньої Півночі із зарахуванням одного року роботи за один рік шість місяців, та виплатити недоотриману суму пенсії, починаючи з 09.04.2024.

4. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 20 вересня 2024 року