Справа № 580/3418/24
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3418/24 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Непочатих В.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Аліменка В.О., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Чорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Вовка Андрія Ігоровича на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року (розглянута за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, м.Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 09 липня 2024 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024 року, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 15.01.2024 № 215 в частині притягнення заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просив дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а а ухвала судді - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах позивач не зазначив та не надав належних доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, заяву про поновлення строку звернення суд вважає необґрунтованою, оскільки не доведено об`єктивної неможливості звернення в суд у встановлений законом строк.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 15.01.2024 № 215 в частині притягнення заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Як встановлено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , перебуває на посаді заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області з 15 лютого 2022 року, відповідно до розподілу функціональних обов`язків між керівництвом ГУНП в Черкаській області, затверджених наказом ГУНП в Черкаській області від 21.07.2021 № 1935 координує та контролює діяльність підрозділів: управління карного розшуку, управління оперативної служби, управління оперативно - технічних заходів, сектору міжнародного поліцейського співробітництва, відділу кримінального аналізу, кінологічного центру та відділу міграційної поліції.

До 13.01.2023 року функціональним розподілом напрямок боротьби з наркозлочинністю покладався на міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України Департамент боротьби з наркозлочинністю та його територіальні (відокремлені) підрозділи. У зв`язку з ліквідацією Департаменту боротьби з наркозлочинністю як міжрегіонального територіального підрозділу Національної поліції, працівників УБН в Черкаській області ДБН НПУ було переведено в інші структурні підрозділи ГУНП.

У зв`язку з реорганізацією та створенням нового підрозділу в структурі кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області - Управління боротьби з наркозлочинністю з квітня 2023 було оголошено конкурс на посаду начальника УБН ГУНП в Черкаській області, у подальшому 08.09.2023 було призначено на вищевказану посаду підполковника поліції ОСОБА_2 та оголошено конкурс на посади заступників та рядового складу підрозділу.

ОСОБА_1 у межах своїх повноважень та відповідно до функціональних обов`язків проводить оперативні наради з питань службової діяльності кримінальної поліції, у тому числі стану взаємодії між оперативними та слідчими підрозділами, забезпечує виконання заходів щодо протидії поширенню наркоманії, боротьби з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, під його головуванням та головуванням начальника ГУНП (протягом 11-ти місяців 2023 року) були проведені наради, на яких позивачем неодноразово піднімалось питання щодо якісного виявлення та документування кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобі, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Відповідно до наказу ГУНП в Черкаській області від 05.12.2023 №912 було призначено службове розслідування за листом Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 05.12.2023 №1738/42-23/01-2023 щодо порушень службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Черкаській області, які мають ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 15.01.2024 №215 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану.

З вищевказаним наказом ГУНП в Черкаській області від 15.01.2024 № 215 позивач категорично не погоджується та вважає його незаконним в частині притягнення підполковника поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (пункт 1 наказу), вважає висновки службового розслідування, які наведені у цьому наказі, необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу ГУНП в Черкаській області від 15.01.2024 року № 215 у частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Під час судового розгляду справи ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 року у справі № 580/3418/24 позовну заяву залишено без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції зауважив, що на адвокатський запит адвоката Вовка А.І. листом від 01.03.2024 № 48/В-8аз відповідач надав матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУ НП в Черкаській області від 05.12.2023 № 912, висновку за результатами службового розслідування від 01.01.2024 та наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 15.01.2024 № 215. Вказані матеріали адвокат отримав 05.03.2024 (згідно трекінгу Укрпошти за направленням № 283).

Таким чином, із 05.03.2024 представник позивача є обізнаним із підставами притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та спірним наказом, відтак строк звернення до адміністративного суду із цим позовом розпочав свій перебіг із 05.03.2024 та сплив 20.03.2024, натомість представник позивача - адвокат Вовк А.І. подав цей позов до суду 08.04.2024 (вх. суду від 08.04.2024 №17557/24), тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку звернення до суду, встановленого ч. 4 ст. 31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Надаючи оцінку зазначеним обставинам справи, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» внесено зміни, зокрема, до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та доповнено його розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким з 01 травня 2022 року запроваджені інші строки звернення до суду щодо оскарження дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 31 «Оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану» Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що поліцейський має право подати рапорт про перегляд застосованого до нього дисциплінарного стягнення або його скасування протягом трьох днів з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Подання поліцейським рапорту про перегляд або скасування такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється протягом п`яти днів, але не пізніше видання наказу по особовому складу про виконання такого стягнення.

Розгляд рапорту поліцейського здійснюється протягом семи календарних днів з дня його реєстрації в органі поліції шляхом проведення перевірки викладених у рапорті фактів та обставин, що, на думку поліцейського, не були враховані під час проведення службового розслідування, та прийняття рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідь за результатами розгляду рапорту поліцейського надсилається на адресу, в тому числі електронної пошти, вказану поліцейським у рапорті. За наявності в рапорті номера засобу комунікаційного зв`язку поліцейського відповідь може бути надіслана на вказаний номер.

Згідно із ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Так, у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 807/257/14.

При цьому при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Аналогічний підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії» №7888/03 тощо).

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, «молодша норма» припиняє суперечливу до неї «старшу»: цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Оскільки, предметом спору є правомірність наказу, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягає Дисциплінарний статут Національної поліції України, яким передбачено порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 08.02.2023 у справі №120/7567/22, від 31.10.2023 у справі №400/5692/22, від 31.10.2023 у справі №340/4394/22, від 30.11.2023 у справі №500/1224/23, 28.03.2024 у справі №420/22052/23, від 25.04.2024 у справі №520/28543/23, 16.05.2024 у справі №420/28753/23.

Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що лише 29.03.2024 позивача в приміщенні ГУНП Черкаської області під розпис ознайомлено з наказом ГУНП в Черкаській області від 15.01.2024 №215 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за яким підполковника поліції заступника начальника Головного управління - начальника кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану, про що свідчить вчинення особисто напису на примірнику наказу. Вказані обставини представником відповідача не заперечувалися.

Оскільки позивач ознайомився особисто з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності саме 29.03.2024, що в свою чергу відповідає ч. 2 ст. 22 та ч. 4 ст. 31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», то відлік часу на оскарження спірного наказу в 15 днів слід рахувати з цієї дати.

Таким чином, позовна заява подана 08.04.2024 (вх. суду від 08.04.2024 №17557/24) - в межах п`ятнадцятиденного строку звернення до суду, встановленого ч. 4 ст. 31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Оцінивши в сукупності наведені норми, колегія суддів зазначає, що позивачем не пропущено строк на звернення оскільки він хоч і знав про наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, але був ознайомлений з ним лише 29.03.2024 року, у зв`язку з чим строки на звернення до суду 08.04.2024 року з метою захисту свої порушених прав відповідно до Дисциплінарний статут Національної поліції України, що є незалежним безпосередньо від позивача та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами не пропустив.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРта вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналізуючи оскаржувані рішення, колегія суддів вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі «Мельник проти України» № 23436/03).

У рішенні «Стагно проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини дійшов до висновку, що при застосуванні законодавчого строку давності національні суди мають приймати до уваги конкретні обставини справи, таким чином, щоб обмеження на доступ до суду було пропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя (Stagno v. Belgium № 1062/07).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи та матеріали справи у зв`язку із чим суд прийшов до помилкового висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду адміністративного позову, чим порушив норми процесуального права.

За таких обставин керуючись ст. 320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 195, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Вовка Андрія Ігоровича - ОСОБА_3 - задоволити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 19 вересня 2024 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.О. Аліменко

Н.П. Бужак