Справа № 140/6031/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6031/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулось з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 31 103,51 грн в дохід бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вищезазначених норм за відповідачем рахується податковий борг, що підлягає до стягнення, який становить 31 103,51 грн.

Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом податкових зобов`язань та не сплачених боржником у добровільному порядку згідно податкових повідомлень-рішень від 18 травня 2018 року №0-0318 в сумі 6102,40 грн, від 23 квітня 2019 року №0-0318 в сумі 7099,76 грн, від 09 квітня 2020 року №0-0318 в сумі 15915,82 грн, від 02 квітня 2021 року №0-0318 в сумі 12384,30 грн, від 25 серпня 2022 року №0-0318 в сумі 953,50 грн та згідно заяви відповідача на зменшення грошового зобов`язання від 14 червня 2022 року №116/6/57 в сумі 11352,27 грн.

У зв`язку із несплатою узгодженої суми податкових зобов`язань у добровільному порядку протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) вказана заборгованість набула статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу ОСОБА_1 на її податкову адресу були сформована та надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога від 02 серпня 2023 року №0-0320, проте вжиті заходи не спричинили погашення податкового боргу.

Враховуючи наявність несплаченого податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивач звернувся до суду з даним позовом (арк. спр. 1-2).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 33).

Вказана ухвала направлена рекомендованою кореспонденцією за місцезнаходженням відповідача, однак була повернула за закінченням терміну зберігання (арк. спр. 22), також було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (арк. спр. 38-39).

Відповідач відзив на позов не подала, як і будь-яких доказів на спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

З довідки ГУ ДПС у Волинській області про наявність боргу за платежами до бюджету станом на 07 травня 2024 року за ОСОБА_1 облікувався податковий борг в загальній сумі 31 103,51 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (арк. спр. 3).

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в загальному розмірі 29 689,25 грн виник внаслідок несплати відповідачем грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями форм «Ф» від 18 травня 2018 року №0-0318 в сумі 6102,40 грн, від 23 квітня 2019 року №0-0318 в сумі 7099,76 грн, від 09 квітня 2020 року №0-0318 в сумі 15915,82 грн, від 02 квітня 2021 року №0-0318 в сумі 12384,30 грн, від 25 серпня 2022 року №0-0318 в сумі 953,50 грн (арк. спр. 9, 11).

У відповідності до розрахунку суми податкового боргу у позивача наявна заборгованість на загальну суму 31 103,51 грн (арк. спр. 46).

Наявність заборгованості у ОСОБА_1 перед бюджетом на загальну суму 31 103,51 грн підтверджується зворотнім боком облікової картки платника за вказаним платежем (арк. спр. 22-28).

Позивач, відповідно до статті 59 ПК України, надіслав ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу за формою «Ф» від 02 серпня 2023 року №0-0320 на загальну суму податкового боргу 31 103,51 грн (арк. спр. 5), та, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення, та повернулась «за закінченням терміну зберігання» (арк. спр. 6-7).

З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку не сплатив податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, тому контролюючий орган просить стягнути з нього вказану заборгованість у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, а згідно із пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування - об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (підпункт 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

За приписами підпункту 266.7.2 пункту 266.7, підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як установлено пунктом 54.5 статті 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом установлено, що податкові повідомлення-рішенні від 18 травня 2018 року №0-0318 в сумі 6102,40 грн, від 23 квітня 2019 року №0-0318 в сумі 7099,76 грн, від 09 квітня 2020 року №0-0318 в сумі 15915,82 грн, від 02 квітня 2021 року №0-0318 в сумі 12384,30 грн, від 25 серпня 2022 року №0-0318 в сумі 953,50 грн (з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості), надіслані відповідачу на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (арк. спр. 10, 13-21).

Як обумовлено пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Зазначені податкові повідомлення-рішення із довідкою оператора поштового зв`язку про причини невручення за закінченням терміну зберігання з урахуванням приписів пункту 42.5 статті 42 ПК України вважаються врученими відповідачу.

Суд враховує, що податковий борг в загальній сумі 31 103,51 грн, який заявлений до стягнення у цій справі, виник у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями, які не скасовані в адміністративному чи у судовому порядку, а тому, в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях податкові зобов`язання є узгодженими та, у зв`язку з їх несплатою вважаються податковим боргом.

За приписами пункту 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Волинській області сформувало податкову вимогу за формою «Ф» від 02 серпня 2023 року №0-0320 на загальну суму податкового боргу 31 103,51 грн, яка була надіслана у встановленому порядку за адресою ОСОБА_1 та, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення, та повернулася «за закінченням терміну зберігання» (арк. спр. 7-8).

Згідно пункту 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішенні від 18 травня 2018 року №0-0318 в сумі 6102,40 грн, від 23 квітня 2019 року №0-0318 в сумі 7099,76 грн, від 09 квітня 2020 року №0-0318 в сумі 15915,82 грн, від 02 квітня 2021 року №0-0318 в сумі 12384,30 грн, від 25 серпня 2022 року №0-0318 в сумі 953,50 грн, а також податкова вимога за формою «Ф» від 02 серпня 2023 року №0-0320 була надіслана відповідачу за останньою адресою її місця проживання, яка підтверджена підрозділом УДМС України у Волинській області (арк. спр. 37), однак 19 грудня 2010 року ОСОБА_1 знята з реєстрації та її місцезнаходження невідоме.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 31 103,51 грн (тридцять одна тисяча сто три гривні п`ятдесят одна копійка), доказів сплати якої відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення в дохід держави вказаного податкового боргу.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 31 103,51 грн (тридцять одна тисяча сто три гривні п`ятдесят одна копійка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович