Справа № 200/877/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року справа №200/877/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 200/877/24 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області в якому просив: скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Селидове) від 15 червня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Костянтинівка) від 12 липня 2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 наступні періоди роботи до пільгового стажу: з 13 березня 2000 року по 3 листопада 2000 року 6 місяців 20 днів; з 11 січня 2001 року по 19 серпня 2001 року - 7 місяців 2 дні; з 20 серпня 2001 року по 2 листопада 2001 року 2 місяці 17 днів; з 9 вересня 2002 року по 27 березня 2003 року - 6 місяців 18 днів; з 1 червня 2011 року по 2 грудня 2011 року - 6 місяців 1 днів; з 4 листопада 2013 року по 17 березня 2014 року 4 місяці 13 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 114 Закону України 1058-IV ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI ,,Про підвищення престижності шахтарської праці , у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, з моменту звернення з заявою про призначення пенсії з 8 червня 2022 року, з урахуванням зарахованих періодів зазначених у п.3.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 8 червня 2022 року звернувся через електронний портал Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах (звернення № 1431 від 08.06.2022 р.), яке було прийняте та розглянуте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Селидове). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Селидове) № 79 від 14 червня 2022 року Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком 1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач зауважує, що, за результатами розгляду первинної заяви, відповідач 1 не надав Позивачу ні якої інформації щодо умов та порядку призначення пенсії напільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 закону 1058-IV; не повідомив про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів; не повідомив про наявність та відсутність відомостей, наявність розбіжностей у відомостях які містяться в інформаційних системах Пенсійного фонду України та строки подання необхідних документів для призначення пенсії; не аргументував які саме записи у трудовій книжці не містять відомостей про роботу у мовах які дають право на пенсію на пільгових умовах, чому вони не можуть бути підтверджені відомостями які містяться в інформаційних системах Пенсійного фонду України та потребують надання уточнюючих довідок з підприємств; крім цього рішення від 14 червня 2022 року № 79 надане не на бланку Пенсійного фонду України і на якому відсутні дані про назву підрозділ Пенсійного фонду України, назва виду документу, реєстраційний індекс документу, заголовок до тексту, текст.

Тому виходячи з вище зазначеного, Позивач вважає що, Відповідачем 1 було порушено його права при поданні подані та оформленні документів для призначення пенсії та протиправно відмовлено в призначенні пенсії у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком 1, а саме тому рішення є протиправним що не відповідає нормам діючого пенсійного законодавства України і таким що підлягає скасуванню.

04 липня 2022 року, після надання підприємствами уточнюючих довідок, позивач повторно звернувся через електронний портал Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах яке було прийняте та розглянуте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Костянтинівка). Пенсія була призначена з 12.07.2022 року, проте рішення про призначення надано не було.

Під час здійснення дзвінка на гарячу лінію ПФУ позивачем було отримано інформацію, що до його пільгового стажу роботи не було зараховано 2 роки 8 місяців 8 днів.

Позивач, вважаючи, що вказаний проміжок стажу не був зарахований протиправно, звертався до відповідача та до ПФУ України зі скаргами, що до бажаного результату не призвело.

Щодо періодів пільгового стажу з 13 березня 2000 року по 3 листопада 2000 року 6 місяців 20 днів; з 11 січня 2001 року по 19 серпня 2001 року - 7 місяців 2 дні, з 20 серпня 2001 року по 2 листопада 2001 року 2 місяці 17 днів; з 9 вересня 2002 року по 27 березня 2003 року - 6 місяців 18 днів; з 1 червня 2011 року по 2 грудня 2011 року - 6 місяців 1 днів; з 4 листопада 2013 року по 17 березня 2014 року 4 місяці 13 днів, позивач наголошує, що вони в достатній мірі підтверджуються трудовою книжкою, а тому не були враховані протиправно.

Також позивач наголошує на необхідності застосування положень ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI ,,Про підвищення престижності шахтарської праці.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 200/877/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №79 від 14.06.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період з 01.03.2010 по 06.12.2010, до пільгового стажу роботи періоди з 13.03.2000 по 03.10.2000, з 11.01.2001 по 19.08.2001, з 20.08.2001 по 02.11.2001, з 01.03.2002 по 01.03.2002, з 01.07.2002 по 11.07.2002, з 01.08.2002 по 05.08.2002, з 09.09.2002 по 27.03.2003, з 01.04.2004 по 03.04.2004, з 01.05.2005 по 03.05.2005, з 01.08.2005 по 01.08.2005, з 01.07.2007 по 03.07.2007, з 01.01.2008 по 03.01.2008, з 01.03.2008 по 01.03.2008, з 01.04.2008 по 01.04.2008, з 01.06.2008 по 03.06.2008, з 01.11.2008 по 01.11.2008, з 24.02.2010 по 28.02.2010, з 01.03.2010 по 06.12.2010, з 01.06.2011 по 02.12.2011, з 04.11.2013 по 17.03.2014. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.06.2022 року про призначення пенсії та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 114 Закону України 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI ,,Про підвищення престижності шахтарської праці з 08.06.2022 року з уразуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Відповідач - Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявою від 08.06.2022року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до ст. 114 розділу XIV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та доданими документами.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 (в частині спірних періодів) позивач працював:

з 24 січня 1991 по 12 вересня 1991 електрослюсарем підземним;

з 13 березня 2000 року по 3 жовтня 2000 року (а не 03 листопада, як помилково визначено в позові) гірничим майстром підземним та механіком підземним;

з 11 січня 2001 року по 19 серпня 2001 року за професією електрослюсарь підземний з повним робочим днем під землею, протягом 7 місяців 2 дні;

з 20 серпня 2001 року по 2 листопада 2001 року за професією електрослюсарь підземний з повним робочим днем під землею, протягом 2 місяці 17 днів;

з 9 вересня 2002 року по 27 березня 2003 року за професією електрослюсарь підземний з повним робочим днем під землею, протягом 6 місяців 18 днів;

з 01.04.2009 по 06.12.2010 підземним електрослюсарем;

з 4 листопада 2013 року по 17 березня 2014 року за професією електрослюсарь підземний з повним робочим днем під землею, протягом 4 місяці 13 днів

За результатом розгляду заяви про призначення пенсії на пільгових умовах від 08.06.2022 року відповідачем 2 прийнято рішення про відмову Позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №79 від 14.06.2022. В рішенні зазначено, що згідно наданих документів та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб страховий стаж Позивача станом момент звернення (08.06.2022) склав 24 роки 23 дні, при необхідних 25 років, пільговий стаж роботи, який необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1- відсутній. При опрацюванні документів, поданих Позивачем, до страхового стажу не зараховано період роботи, згідно записів трудової книжки, з 24.01.1991 р. по 12.09.1991 р., оскільки відтиск печатки, якою посвідчено запис про даний період роботи, непридатний для сприйняття змісту.

04.07.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах засобами веб-порталу Пенсійного фонду України. Заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням пенсійного фонду України в Одеській області.

13.07.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято Рішення № 79, яким позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. В рішенні зазначено, що вік ОСОБА_1 на момент звернення до територіальних органів Пенсійного фонду 50 років 01 місяць 08 днів.

Пенсію за віком на пільгових умовах призначено з 27.05.2022 року за заявою від 04.07.2022 року відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058) при страховому стажі 37 років 08 місяців 13 днів, в тому числі пільгового підземного стажу, що дає право на зниження пенсійного віку 13 років 01 місяць.

Відповідно до довідки РС-Право, при вирішенні права на пенсію відповідачем 3 до пільгового стажу не враховано періоди роботи: з 22.10.1994 по 01.11.1994, з 01.02.1995 по 07.02.1995, з 01.06.1998 по 16.06.1998, з 01.07.1998 по 09.07.1998 згідно пільгової довідки від 08.06.2022 № 106, оскільки згідно пільгової довідки заявник перебував в відпустках без збереження заробітної плати,страйках,прогулах та відсутності підземних виходів; періоди роботи з 13.03.2000 по 03.10.2000, з 11.01.2001 по 19.08.2001, з 20.08.2001 по 02.11.2001 та з 04.11.2013 по 17.03.2014 згідно трудової книжки від 08.02.1991 серії НОМЕР_2 , оскільки відсутня пільгова довідка; періоди роботи з 01.03.2002 по 01.03.2002, з 01.07.2002 по 11.07.2002, з 01.08.2002 по 05.08.2002, з 01.04.2004 по 03.04.2004, з 01.05.2005 по 03.05.2005, з 01.08.2005 по 01.08.2005, з 01.07.2007 по 03.07.2007, з 01.01.2008 по 03.01.2008, з 01.03.2008 по 01.03.2008, з 01.04.2008 по 01.04.2008, з 01.06.2008 по 03.06.2008, з 01.11.2008 по 01.11.2008, з 24.02.2010 по 28.02.2010 згідно пільгової довідки від 20.06.2022 № 1-726, оскільки згідно пільгової довідки заявник перебував в відпустках без збереження заробітної плати, ВГК, легка праця. До страхового стажу та пільгового не було враховано: періоди роботи з 01.03.2010 по 06.12.2010 в ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля згідно трудової книжки від 08.02.1991 серії НОМЕР_2 та пільгової довідки від 20.06.2022 № 1-726,оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, згідно даним, наявним в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, мають право на пенсію після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Враховуючи наведене, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне надати оцінку обом рішенням відповідача 2 та відповідача 3.

Щодо рішення відповідача 2 №79 від 14.06.2022, яке прийнято за результатами первинного звернення позивача від 08.06.2022 року. Як вже було зазначено вище, підставою для прийняття вказаного рішення стало неврахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 24.01.1991 р. по 12.09.1991 р., оскільки відтиск печатки, якою посвідчено запис про даний період роботи, непридатний для сприйняття змісту.

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд зазначає, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

Відтак період роботи позивача з 24.01.1991 р. по 12.09.1991 р. підлягає зарахуванню до страхового стажу.

При цьому суд вважає доречною позицією відповідача 3, згідно з якою страховий стаж позивача дорівнює 37 років 08 місяців 13 днів, в тому числі пільгового підземного стажу, що дає право на зниження пенсійного віку 13 років 01 місяць.

Щодо позиції відповідача 3 з приводу неврахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.03.2010 по 06.12.2010 в ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля згідно трудової книжки від 08.02.1991 серії НОМЕР_2 та пільгової довідки від 20.06.2022 № 1-726, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2. ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд доходить висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивачки, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Судом встановлено, згідно до матеріалів справи, підтвердження факту роботи позивача з 01.03.2010 по 06.12.2010 року включно.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового стажу періоду роботи з 01.03.2010 по 06.12.2010.

Відповідно трудової книжки, позивач у період з 01.04.2009 по 06.12.2010 працював підземним електрослюсарем.

Згідно з відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальні відомості про застраховану особу, форма ОК-5) за період з 01.03.2010 по 06.12.2010 працедавцем подавались звіти, згідно яких код підстави для обліку страхового (пільгового) стажу позивача зазначався як ЗПЗ013А1.

Згідно з Довідником кодів підстав обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511 (який діяв до 1 січня 2022 року), код підстави ЗПЗ013А1 проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Проаналізувавши наведені дані, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 01.03.2010 по 06.12.2010 повинен бути врахованим до пільгового стажу позивача.

Щодо спірних періодів з 13.03.2000 року по 03.10.2000 року; з 11.01.2001 року по 19.08.2001 року - 7 місяців 2 дні; з 20.08.2001 року по 02.11.2001 року 2 місяці 17 днів; з 09.09.2002 року по 27.03.2003 року - 6 місяців 18 днів; з 01.06.2011 року по 02.12.2011 року - 6 місяців 1 днів; з 04.11.2013 року по 17.03.2014 року 4 місяці 13 днів.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Усі вказані періоди містять в трудовій книжці інформації з повним робочім днем під землею, таким чином суд зазначає, що трудова книжка містить достатні відомості для зарахування цих періодів до пільгового стажу позивача.

Відтак періоди роботи позивача з 13.03.2000 року по 03.10.2000 року; з 11.01.2001 року по 19.08.2001 року; з 20.08.2001 року по 02.11.2001 року; з 09.09.2002 року по 27.03.2003 року; з 01.06.2011 року по 02.12.2011 року; з 04.11.2013 року по 17.03.2014 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо періодів з 01.03.2002 по 01.03.2002, з 01.07.2002 по 11.07.2002, з 01.08.2002 по 05.08.2002, з 01.04.2004 по 03.04.2004, з 01.05.2005 по 03.05.2005, з 01.08.2005 по 01.08.2005, з 01.07.2007 по 03.07.2007, з 01.01.2008 по 03.01.2008, з 01.03.2008 по 01.03.2008, з 01.04.2008 по 01.04.2008, з 01.06.2008 по 03.06.2008, з 01.11.2008 по 01.11.2008, з 24.02.2010 по 28.02.2010 згідно пільгової довідки від 20.06.2022 № 1-726, оскільки згідно пільгової довідки заявник перебував в відпустках без збереження заробітної плати, ВГК, легка праця.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Аналізуючи періоди перебування ОСОБА_1 у відпустках без збереження заробітної плати, суд зазначає, що такі періоди не перевищують 1 місяця в календарному році; доказів того, що такі відпустки не були пов`язані з виробничою необхідністю, матеріали справи не містять.

Відтак суд дійшов висновку, що періоди з 01.03.2002 по 01.03.2002, з 01.07.2002 по 11.07.2002, з 01.08.2002 по 05.08.2002, з 01.04.2004 по 03.04.2004, з 01.05.2005 по 03.05.2005, з 01.08.2005 по 01.08.2005, з 01.07.2007 по 03.07.2007, з 01.01.2008 по 03.01.2008, з 01.03.2008 по 01.03.2008, з 01.04.2008 по 01.04.2008, з 01.06.2008 по 03.06.2008, з 01.11.2008 по 01.11.2008, з 24.02.2010 по 28.02.2010 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо застосування ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці № 345 від 02.09.2008 року.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Трудова книжка позивача містить записи щодо роботи позивача повний робочий день в шахті, що в своїй сукупності є достатньою підставою для обрахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

На підставі вищевикладених обставин, з урахуванням положень ст. 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку за належне: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №79 від 14.06.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період з 01.03.2010 по 06.12.2010, до пільгового стажу роботи періоди з 13.03.2000 по 03.10.2000, з 11.01.2001 по 19.08.2001, з 20.08.2001 по 02.11.2001, з 01.03.2002 по 01.03.2002, з 01.07.2002 по 11.07.2002, з 01.08.2002 по 05.08.2002, з 09.09.2002 по 27.03.2003, з 01.04.2004 по 03.04.2004, з 01.05.2005 по 03.05.2005, з 01.08.2005 по 01.08.2005, з 01.07.2007 по 03.07.2007, з 01.01.2008 по 03.01.2008, з 01.03.2008 по 01.03.2008, з 01.04.2008 по 01.04.2008, з 01.06.2008 по 03.06.2008, з 01.11.2008 по 01.11.2008, з 24.02.2010 по 28.02.2010, з 01.03.2010 по 06.12.2010, з 01.06.2011 по 02.12.2011, з 04.11.2013 по 17.03.2014; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.06.2022 року про призначення пенсії та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 114 Закону України 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI ,,Про підвищення престижності шахтарської праці з 08.06.2022 року з уразуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

При цьому страховий стаж з 24.01.1991 р. по 12.09.1991 р. був обрахований відповідачем 3 при визначенні розміру страхового стажу позивача, а тому вказаний період не підлягає врахуванню повторно саме відповідачем 3.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 200/877/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі № 200/877/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко