Справа № 420/4629/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4629/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області №806-п від 01.02.2024 року Про проведення документальної невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є фізичною особою, не зареєстрована підприємцем та не має записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 01.02.2024 року Головним управління ДПС в Одеській області було прийнято оскаржуваний наказ, яким передбачено провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 з 05 березня 2024 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2022 по 31.12.2022 з метою здійснення контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих платником податків.

Позивач вказує, що в оскаржуваному наказі наявне посилання на підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України, як на підставу проведення перевірки, однак зміст наказу не містить жодної інформації щодо наявності податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів. Позивач не є платником податку, на якого можуть розповсюджуватися норми положення підпункт 78.1.1, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Отже, оскаржуваний наказ не містить жодної фактичної підстави його прийняття.

Юридичною підставою прийняття вказаного наказу в ньому зазначені: п.п. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту. 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України.

Положення п.п. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України є переліком прав податкового органу, однак в такому переліку не міститься фактичної підстави для проведення перевірки.

Пункт 82.2 статті 82 Податкового кодексу України містить положення щодо порядку проведення фактичної перевірки та перелік підстав для такого проведення. Пункт 82.2 статті 82 Податкового кодексу України містить 8 підстав для проведення фактичної перевірки. В той же час, в оскаржуваному наказі не міститься посилання на жоден із підпунктів Пункт 82.2 статті 82 Податкового кодексу України і тому такий наказ не може вважатися законною підставою для проведення перевірки.

Аналізуючи оскаржуваний наказ, позивач вказує, що у наказі тільки перераховано положення ПК України, в тому числі п.п. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, однак не міститься будь-якої конкретної інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків вимог законодавства. З огляду на викладене, формальне наведення у наказі посилання на підпункт 78.1.1, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України не може вважатися достатнім обґрунтуванням підстав призначення перевірки. Таким чином, позивач вважає, що вищевказаний наказ не відповідає нормам чинного законодавства та усталеної практики Верховного Суду, що є підставою для його скасування.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

30.04.2024 року представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що 25.03.2024 ГУ ДПС в Одеській області було винесено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) №10860/15-32-24-05-09/. 19.04.2024 ГУ ДПС Одеській області було винесено податкове повідомлення-рішення №15999/15-32-24-05. На підставі вищезазначеного ГУ ДПС в Одеській області вважає наказ №806-п від 01.02.2024 таким, що реалізований, тому провадження підлягає закриттю. В обґрунтування своїх доводів відповідач послався на правовий висновок у рішенні Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року по справі №816/228/17, згідно якого у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, виходячи з такого.

Як вбачається з доданих до клопотання відповідача документів, дійсно 25.03.2024 ГУ ДПС в Одеській області було складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) №10860/15-32-24-05-09/, яку (перевірку) було призначено наказом №806-п від 01.02.2024 року.

На підставі висновків вказаного Акту від 25.03.2024 року ГУ ДПС Одеській області 19.04.2024 були прийняті податкові повідомлення-рішення №15995/15-32-24-05, №15996/15-32-24-05, №15997/15-32-24-05, №15998/15-32-24-05, №15999/15-32-24-05, які додані до клопотання відповідача.

Крім того, згідно відомостей з ЄДРСР ОСОБА_1 оскаржила до Одеського окружного адміністративного суду вищезазначені податкові повідомлення-рішення від 19.04.2024 року №15995/15-32-24-05, від 19.04.2024 року №15996/15-32-24-05, від 19.04.2024 року №15997/15-32-24-05, від 19.04.2024 року №15998/15-32-24-05, від 19.04.2024 року №15999/15-32-24-05.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 року відкрито провадження у справі № 420/13811/24 (в ЄДРСР № 118901364).

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 8 вересня 2021 року по справі №816/228/17, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Виходячи з наведеного, Велика Палата Верховного Суду не погодилася із позицією судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову про протиправність наказу щодо призначення перевірки від 10 жовтня 2016 року № 1336, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Зазначеною постановою від 8 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду скасувала рішення судів першої та апеляційної інстанції, а провадження у справі №816/228/17 закрила.

Слід зауважити, що хоча Велика Палата Верховного Суду закрила провадження у справі саме на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС, суд роз`яснив, що такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку жодного судочинства, відтак звернення із заявою про передачу справи не зможе бути розглянуте і вирішене судом.

Зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №816/228/17 є релевантними до спірних правовідносин у даній справі, оскільки в останній також йдеться про протиправність наказу про призначення перевірки, яка була проведена та за результатами якої складено акт та прийнято податкові повідомлення-рішення. Тому вказані висновки Великої Палати Верховного Суду підлягають застосуванню судом у даній справі відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області №806-п від 01.02.2024 року Про проведення документальної невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів

.