Справа № 335/2713/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 335/2713/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №335/2713/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправним та скасувати постанову серії БАД №022447 від 22.02.2024 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2024 року в адміністративній справі №335/2713/24 задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2024 року в адміністративній справі №335/2713/24 в частині відмовлених позовних вимог та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення направлено на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції скасовано. Адміністративну справу відносно позивача закрито. В іншій частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2024 року в адміністративній справі №335/2713/24 залишено без змін. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції витрати зі сплати судового збору у розмірі 726,72грн.

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №335/2713/24.

В обґрунтування поданого клопотання зазначалося, що оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 року скасовано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2024 року, позивач має право на повернення понесених останнім судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Ознайомившись з зазначеною заявлю, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі №810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем до суду було надано: додаткову угоду №3 до договору про надання правничої допомоги №1 від 05.02.2024 року, акт виконаних робіт, рахунок на оплату.

Надані документи підтверджують надання позивачу правничої допомоги при подачі апеляційної скарги у цій справі.

Перевіривши зміст наведених документів, суд вважає за можливим стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги у розмірі 2000.00 грн. ( за підготовку апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції), в той час як сума 500,00грн. (підготовка заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу) не стосуються розгляду апеляційної скарги, та сума у розмірі 2000,00грн. є співмірним зі складністю та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 252 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №335/2713/24 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції () понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00грн. (дві тисячі грн. нуль коп.).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду в строк та в порядку, визначеному ст. ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко