Справа № 740/1672/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Маркєлова В.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Справа № 740/1672/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

секретаря судового засідання: Бродацької І.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області,

поліцейського ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області

Книра Ігоря Миколайовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - Відповідач - 1), поліцейського ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Книра Ігоря Миколайовича (далі - Відповідач - 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 555758 від 23.02.2024.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ним постанова винесена безпідставно, оскільки в його діях відсутній склад відповідного адміністративного правопорушення.

Позивач стверджує, що під час керування транспортним засобом він не був позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки скористався правом на апеляційне оскарження постанови суду від 26.01.2024.

2. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час винесення Відповідачем спірної постанови серії ББА № 555758 від 23.02.2024, постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024 Позивач був позбавлений права керувати транспортним засобом за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд зазначив, що вказана постанова підлягала виконанню як така, що набрала законної сили, оскільки не була оскаржена у визначений КУпАП строк, а тому поліцейський діяв на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством України.

Крім того, суд першої інстанції відзначив, що апеляційна скарга на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024 подана 07.03.2024, тобто вже після прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що ним не було вчинено правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.

Апелянт наголошує на тому, що він не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортним засобом, оскільки не знав про наявність рішення у справі № 740/6401/23.

Апелянт також зазначає, що під час розгляду справи йому не були роз?яснені його права, не повідомлялося про початок розгляду справи, не досліджувалися докази. Крім того, про наявність доказів які підтверджують вчинення ним правопорушення у постанові не зазначено, й до суду першої інстанції такі не надавалися.

Окрім того, ОСОБА_1 стверджує, що спірна постанова складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а відомості, вказані у ній не відповідають дійсності.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено судовий розгляд справи.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. У судове засідання ані Позивач, ані Відповідачі не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки Відповідача не відомо. Від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене вище, колегія суддів протокольною ухвалою постановила здійснити розгляд цієї справи у порядку письмового провадження.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Книром І.М. 23.02.2024 винесено постанову серії ББА № 555758 про накладення на Позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У вказаній постанові зазначено, що 23.02.2024 о 13 год. 21 хв. у м. Ніжині по вул. Гімназійна, 17 А, водій ОСОБА_1 здійснив рух на автомобілі Audi A6, р. н. НОМЕР_1 , при цьому 26.01.2024 рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України та ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», таким чином, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Постанова Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024 у справі № 740/6401/23 станом на 23.02.2024 підлягала виконанню як така, що набрала законної сили, оскільки не була оскаржена у визначений КУпАП строк.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024 подана 07.03.2024, тобто після прийняття оскаржуваної постанови від 23.02.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Отже, на момент складання постанови серії ББА № 555758 від 23.02.2024 обмеження права керувати транспортними засобами відносно Позивача не вичерпало строк своєї дії.

Позивач, вважаючи вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній руху.

Відповідно до п.п. 1.3, 12.4 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.1 (а) ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Норма ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає , що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною десятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 1 ст. 126 цього Кодексу.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КАС України, Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною четвертою статті 126 КУпАП, є наявність відповідного складу правопорушення, а саме здійснення нею керування транспортним засобом особою за умови, що вона позбавлена такого права.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024 у справі № 740/6401/23 ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

12. Станом на 23.02.2024, тобто станом на дату винесення інспектором поліції cпірної постанови, вказане судове рішення у справі № 740/6401/23 набрало законної сили та не було оскаржено ОСОБА_1 .

13. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Позивач подав відповідну апеляційну скаргу лише у березні 2023 року, тобто вже після винесення спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

14. Водночас, як правильно зазначено судом першої інстанції, подальше оскарження постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024 у справі № 740/6401/23 не впливає на факт правомірності постанови серії ББА № 555758 від 23.02.2024, оскільки визначальним є встановлення факту позбавлення права керування транспортним засобом судовим рішенням, яке на час прийняття спірної постанови не було оскаржено.

15. Доводи Апелянта про те, що він не був обізнаний про наявність постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024 у справі №740/6401/23 судова колегія до уваги не приймає з підстав наведених вище, а також з огляду на те, що такі доводи не мають відношення безпосередньо до предмету спору у цій справі та не спростовують факт відсутності у ОСОБА_1 права керування транспортним засобом станом на час винесення спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

16. Більш того, Чернігівським апеляційним судом у рішенні від 09.04.2024 у справі № 740/6401/23, установлено обізнаність Апелянта про те, що розгляд справи Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області призначено на 26 січня 2024 року, однак останній у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

17. При цьому апеляційний суд зазначає, що реалізація особою наданих їй процесуальних прав залежить від її власного волевиявлення, а нехтування такими правами не може бути підставою для уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

18. Таким чином, станом на час виникнення спірних правовідносин в інспектора поліції були достатні та необхідні правові підстави вважати, що Позивач здійснив керування транспортним засобом, будучи позбавленим відповідного права.

19. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.04.2024 у справі № 740/6401/23 постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.01.2024, якою Позивача було позбавлено права керування транспортним засобом, залишено без змін.

20. Твердження Апелянта про те, що працівник поліції не роз`яснив йому його права та не досліджував докази колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказане спростовується долученим до спірної постанови та матеріалів справи відеозаписом з нагрудної бодікамери М180095.

21. Окрім того, у постанові ББА № 555758 від 23.02.2024 Апелянт підписом у відповідній графі підтвердив роз?яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП та права на оскарження за ст. 289 КУпАП /т.1 а.с. 8/.

22. Твердження ОСОБА_1 про відсутність доказів вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності колегія суддів вважає необґрунтованими та до уваги не приймає з огляду на викладене вище.

23. Переглядаючи рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта про те, що спірна постанова складена з порушенням вимог ст.283 КУпАП, колегія суддів зазначає, що спірна постанова дійсно не містить вказівку на реквізити та можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

24. Водночас, колегія суддів також приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом. Скасування правильного по суті рішення, за відсутності фундаментального порушення, є відступленням від принципу правової визначеності («res judicata») та недопустимим.

25. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. А такого істотного порушення чи помилки в ході розгляду цієї справи судом встановлено не було.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру вони можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

26. Отже, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правомірність такого рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 1640/3394/18 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи, тому враховуються судом.

27. Крім того, як відзначалося вище, аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу.

28. Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 555758 від 23.02.2024 є правомірною.

29. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

30. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

31. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2024 року - без змін.

32. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи та відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2024 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 17 вересня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев