Справа № 240/8676/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/8676/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.11.2023

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області призначити щомісячні страхові виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком, однак листом від 30.11.2023 позивача повідомлено про відсутність необхідного стажу, що передбачений вимогами ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 20 до 30 років, а у відповідності до системи персоніфікованого обліку страховий стаж позивача становить 15 років 4 місяці 18 днів. Також, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою призначення щомісячних страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, однак відповідачем відмовлено у призначенні таких виплат. Не погоджуючись з прийнятими рішеннями та вважаючи відмови відповідачів неправомірними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

04.06.2024 через систему "Електронний суд" Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що до страхового стажу зараховані усі періоди роботи за документами, наявними в пенсійній справі, що становить 17 років 0 місяців 11 днів. Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо перерахунку пенсії здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області та 28.11.2023 винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Також зауважено, що заявника було повідомлено, що до поданої ним заяви не було представлено всіх необхідних документів, а саме: оригінал акту Н-1 оформлений відповідно до вимог законодавства, які діяли на момент настання нещасного випадку; довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, яка є підставою для призначення страхових виплат; довідки про нараховану заробітну плату (дохід), грошове забезпечення, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, надана довідка про заробітну плату від 07.12.2023 №01-16/193-Б, видана архівним відділом Житомирської міської ради за період роботи в Спеціалізованому будівельному управлінні «Оздоббуд» з серпня 1978 по жовтень 1979, не може бути прийнята до уваги, оскільки нещасний випадок стався на іншому підприємстві.

02.07.2024 через систему "Електронний суд" представником подано відповідь на відзив.

Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області відзив на адміністративний позов у встановлені строки не надіслало.

Ухвалою суду від 21.08.2024 продовжено строк розгляду справи, застосовуючи ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 28.11.2023.

28.08.2024 через відділ документального забезпечення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, на виконання ухвали суду від 21.08.2024, надано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 28.11.2023.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із відповідною заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та 28.11.2023 прийнято рішення №46 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що відповідно до абзацу четвертого частини 1 статті 24 Закону №1058 час перебування по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Згідно наданих документів страховий стаж становить - 15 років 4 місяці 18 днів. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1058 при наявному страховому стажі, право на призначення пенсії за віком заявник набуде після досягнення віку 65 років. Враховуючи вищевикладене, для переведення на пенсію за віком підстави відсутні в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В подальшому, 15.12.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення щомісячних страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Листом від 20.12.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомлено позивача, що до поданої ним заяви не було представлено всіх необхідних документів, а саме: оригінал акту Н-1 оформлений відповідно до вимог законодавства, які діяли на момент настання нещасного випадку; довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, яка є підставою для призначення страхових виплат; довідки про нараховану заробітну плату (дохід), грошове забезпечення, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, надана довідка про заробітну плату від 07.12.2023 №01-16/193-Б, видана архівним відділом Житомирської міської ради за період роботи в Спеціалізованому будівельному управлінні «Оздоббуд» з серпня 1978 по жовтень 1979, не може бути прийнята до уваги, оскільки нещасний випадок стався на іншому підприємстві.

Вважаючи вказане рішення та відмову протиправними та такими, що порушує право позивача на призначення пенсії, останній звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Частиною першою статті 9 Закону №1058 встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу від 20 років.

Відповідно до п.3 ст.26 Закону право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу - 15 років.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 ст. 26 Закону 1058 наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до статті 24 Закону, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII ) час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена також частиною четвертою статті 9 Закону України "Про охорону праці", згідно із якою час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

У постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17 Верховний Суд, за результатами аналізу наведених правових норм, дійшов висновку, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13,14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Отже, до пільгового стажу особи зараховується період до того часу, коли він вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто, законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей13,14 Закону № 1788-ХІІ.

Отже, що до пільгового стажу позивача зараховується період до того часу, коли позивач вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №185/8991/16-а, від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, від 26 травня 2020 року у справі №205/8712/16-а.

Судом встановлено, що під час проходження виробничої практики на московському автозаводі ім.Лихачова 22 лютого 1982 року, позивач отримав травму, яка згодом була визнана трудовим каліцтвом із втратою працездатності.

У відповідності до акту №4 про нещасний випадок на виробництві форма Н-1 від 23.02.1982 року встановлено, що позивач працював за посадою токаря-розточувальника розряд 3 і під час виконання посадових обов"язків отримав травму лівої руки: відкритий перелом нігтьової фланги 1- пальця, основної фаланги 4-го пальця, відрив 3-го пальця лівої кисті.

3 12.05.1995 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, період перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підлягає зараховуванню до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, відповідачем без додаткового звернення позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №46 від 28.11.2023 про відмову у призначенні пенсії позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови позивачу у призначенні страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування " (Закон №1105) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Статтею 37 Закону №1105, визначено, що для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів (стаття 38 Закону №1105).

Як зазначає сам відповідач, позивачу було відмовлено в прийнятті та розгляді заяви про призначення страхових виплат, оскільки останнім до пакету документів надано копію акту про нещасний випадок за формою Н-1 від 23.02.1982.

Проте, враховуючи зазначені норми в редакції, що була чинна на момент звернення позивача до органів пенсійного фонду, суд доходить висновку, що наведені норми не містять положення щодо обов`язку страхувальника подавати до управління для призначення страхової виплати саме оригіналів актів про нещасний випадок, пов`язаних з виробництвом.

При цьому, Порядком про призначення, перерахування та проведення страхових виплат №11 від 19.07.2018 встановлено, працівниками управління (відділення) Фонду до справи про страхові виплати додаються: оригінал акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України.

Варто зауважити, що до заяви позивачем подана копія акта №4 форми Н-1 від 23.02.1982 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом завірена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсар В.В.

З огляду на встановлені обставини, враховуючи, що подання страхувальником серед інших документів для виплати страхових виплат, засвідченої відповідальними особами підприємства копії акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, не може бути підставою для відмови у перерахуванні страхових виплат, оскільки не віднесено до передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування " випадків відмови управлінням у страхових виплатах.

Суд також відхиляє доводи відповідача щодо не надання довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, оскільки така довідка (серія ЖИА №000388, дата огляду 13.02.2006, група інвалідності третя, ступінь втрати працездатності у відсотках - 35% із 29.01.2006, безтерміново) позивачем була надана відповідачу, однак така довідка не була взята до уваги відповідачем.

Щодо не зарахування довідки про заробітну плату від 07.12.2023 за №01-16/193-Б, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №1266).

Пунктами 11-24 Порядку №1266 визначено «Особливості обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності)».

Так, відповідно до пункту 11 Порядку №1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Пунктом 13 Порядку №1266 визначено, що середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Як зазначено представником позивача, під час проходження виробничої практики на московському автозаводі ім.Лихачова 22.02.1982, на яку позивача було направлено під час навчання в Житомирському обласному автоучбовому комбінаті з 18.11.1981 по 02.11.1982, позивач отримав травму, яка згодом була визнана трудовим каліцтвом із втратою працездатності. До навчання з 18.10.1979 по 28.10.1981 роки позивач проходив військову службу та не мав доходу.

Оскільки позивачу 12.05.1995 встановлена наявність ушкодження здоров`я на виробництві, що надало йому право на відшкодування шкоди роботодавцем, до правовідносин сторін мають застосовуватися Правила відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджені Постановою КМУ №472 від 23.06.1993 року (з наступними змінами).

Пунктом 27 Правил передбачено, що у разі ушкодження здоров`я особи в період виробничого навчання (практики) розмір відшкодування шкоди визначається за діючою на підприємстві ставкою (окладом) тієї професії (спеціальності), якій навчався потерпілий, але не нижче від найменшого розряду тарифної сітки відповідної професії. Якщо особа у період навчання (практики) мала заробіток, розмір відшкодування шкоди визначається за її згодою, із середньомісячного заробітку за цей період. За бажанням потерпілого розмір відшкодування шкоди може бути визначений із середньомісячного заробітку на роботі, що передувала виробничому навчанню (практиці).

Таким чином, враховуючи викладене, відповідно до чинного на момент визначення ступеню втрати працездатності особи законодавства, відповідачем має бути взята для обрахунку страхових виплат довідка про заробітну плату від 07.12.2023 №01-16/193-Б видана архівним відділом Житомирської міської ради за період роботи в Спеціалізованому будівельному управлінні «Оздоббуд».

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком та щомісячні страхові виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки саме відповідач наділений повноваженнями щодо розрахунку стажу, віку та призначення пенсії, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу період перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням та повторно розглянути заяву позивача від 22.11.2022 про призначення пенсії за віком та заяву про призначення щомісячних страхових виплат та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки судом обрано інший спосіб захисту порушеного права ніж просив позивач, в цій частині позову суд відмовляє.

Щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено із доданих письмових доказів, а саме: договору про надання правової допомоги №2812 від 28.12.2023, акту виконаних робіт від 04.04.2024, розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 28.12.2023, квитанції про сплату/отримання гонорару від 28.12.2023, позивачу було надано послуги на суму 3 000,00 грн.

Вартість послуг, наданих адвокатом Соломонюком С.А. на суму 3 000,00 грн. включає: консультації, підготовка позовної заяви про зобов`язання ГУ ПФУ вчинити дії, представництво у суді, виконання рішення суду.

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що розмір витрат, сплачених адвокату, який здійснював підготовку та складання позовної заяви, у заявленому розмірі є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 3000,00 грн.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

За відсутності документально-підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська обл., Сумський р-н, 40009. РНОКПП/), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №46 від 28.11.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу період перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.11.2023 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.12.2023 про призначення щомісячних страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі у сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі у сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

17 вересня 2024 р.