Справа № 673/612/22
Суддя: Дворнін О. С.
Дата ухвалення: 2024-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/612/22
Провадження № 2-а/673/2/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" червня 2024 р. м.Деражня
Деражнянський районний суд Хмельницької області
що діє як адміністративний суд
в складі : головуючий суддя Дворнін О.С.
при секретарі судового засідання Яковенко В.О.
з участю представника позивача адвоката Сідлецької О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області та інспектора лейтенанта поліції Карпінського Владислава Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, вказавши, що постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектором поліції ГРПП СПД № 1 ВП № 3 ХРУП ГУНП у Хмельницькій області Карпінським В. В., на нього накладене адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40 800 грн., з яким позивач категорично не погоджується, тому просить суд визнати протиправними дії інспектора та скасувати ухвалену ним постанову.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили суд скасувати оскаржувану постанову.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіславши відзив на позовну заяву, в задоволені позову просить відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказаний адміністративний позов підлягає задоволенню.
Так, відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, судом враховується, що згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом із цим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейським при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, зокрема, про те, що він не порушував Правил дорожнього руху України.
Крім цього, як вбачається з оскаржуваної постанови вона винесена щодо особи на прізвище правопорушника « ОСОБА_2 », в той час, як згідно паспорта громадянина України прізвищем позивача є « ОСОБА_2 », ім`я по батькові « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_4 », як зазначено у постанові, тобто, фактично, постанова винесена відносно іншої особи, що на думку суду є принциповим моментом, що унеможливлює притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
В свою чергу, ч. 2 ст. 7 КУпАП, передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Крім того, відповідачем не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відеозйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на наведене, суд приймає до уваги доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позовних вимог, як такі, що не спростовані відповідачем.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що позивач порушив вимоги ПДР України, суд вважає, що оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-244 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 616195 від 19.06.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496, 20 коп.
Роз`яснити сторонам провадження, що судом при прийнятті рішення були застосовані положення частини третьої статті 243 КАС України, тому складання рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області. У разі застосування судом частини третьої ст. 243 КАС України, а також прийняття постанови (рішення) у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: О. С. Дворнін