Справа № 380/11950/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства оборони України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися з позовною заявою, в якій просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, а саме п.6 протоколу від 18.12.2023 року №23/в щодо відмови позивачам у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_3 , що настала в період проходження ним військової служби;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачам одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у зв`язку із смертю сина - військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 в період проходження ним військової служби поблизу села Озеряни Дубенського району Рівненської області внаслідок нещасного випадку.

Ухвалою судді від 17.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Посилаються на те, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною матір`ю, а ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , рідним батьком загиблого військовослужбовця, призваного за мобілізацією на особливий період, старшого солдата ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ). Зазначили, що у період з 19.04.2022 року по 26.06.2022 року старший солдат ОСОБА_3 проходив навчання та підготовку у військовій частині НОМЕР_1 для подальшого прийняття участі в заходах, спрямованих по забезпеченню національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та повномасштабного наступу російської федерації. 24.06.2022 року, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №79 (по стройовій частині), на підставі бойового розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022 року №2882т/окп старший солдат ОСОБА_3 вибув у складі особового складу військової частини НОМЕР_1 у підпорядкування ОКВ «ДНІПРО» з 25.06.2022 року до окремого розпорядження. 26.06.2022 року старший солдат ОСОБА_3 під час руху поїзда «Красне-Здолбунів» в с.Озеряни Дубенського району Рівненської області випав з вагону через вікно, у результаті чого отримав тілесні ушкодження, не сумісні із життям, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №55 від 28.06.2022 року, довідкою про причину смерті №55 від 28.06.2022 року, свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 02.07.2022 року та витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №166 від 25.01.2023 року). Вказали, що згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №166 від 25.01.2023 року), травма старшого солдата ОСОБА_3 , 1978 р.н. «відкрита черепно-мозкова травма з численними переломами кісток черепа, просторими крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку послужила причиною смерті 26.06.2022 року», травма, одержана в результаті нещасного випадку, і причина смерті так, пов`язані з проходженням військової служби. У зв`язку з наведеним та з огляду на те, що смерть ОСОБА_3 відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» пов`язана з проходженням військової служби, позивачі звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) із заявою з необхідним пакетом документів для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю їх сина військовослужбовця ОСОБА_3 . Однак рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом №23/в від 19.12.2023 року, позивачам було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Вказане рішення мотивоване тим, що на час загибелі ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що виявлено під час судово-токсикологічного дослідження крові 2,88 г/л етанолу. Втім позивачі з таким рішенням відповідача не погоджуються та зазначили, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок того, що він вибив скло у вагоні поїзда та вискочив з нього під час руху (вагон військового ешелону), тобто смерть настала від отриманих тілесних ушкоджень, несумісних з життям. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивачі звернулися до суду з даним позовом. Наведене і зумовило позивача звернутися до суду за судовим захистом.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що дії відповідача, які полягали у відмові в призначенні позивачам одноразової грошової допомоги як батькам померлого військовослужбовця є правомірними, оскільки дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на членів сімей військовослужбовців, які померли під час проходження військової служби, якщо смерть військовослужбовця сталася внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння. У зв`язку із цим, вважає, що рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплати одноразову грошову допомогу вказав, що Міністерство оборони України тільки приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, як розпорядник коштів, а виплачується така вже уповноваженим органом ІНФОРМАЦІЯ_4 з дотриманням процедури та на умовах, установлених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі Порядок №975), та Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 (далі Положення №530). Враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшли пояснення по справі, в яких посилається на те, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивачі, ОСОБА_1 , є рідною матір`ю, а ОСОБА_2 рідним батьком загиблого військовослужбовця, призваного за мобілізацією на особливий період, старшого солдата ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

19.04.2022 року ОСОБА_3 призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією відповідно до Указу Президента України №69/22 «Про загальну мобілізацію», яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 19.04.2022 року по 26.06.2022 року старший солдат ОСОБА_3 проходив навчання та підготовку (військову службу) у військовій частині НОМЕР_1 для подальшого прийняття участі в заходах, спрямованих по забезпеченню національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та повномасштабного наступу російської федерації.

24.06.2022 року, на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №79 (по стройовій частині), на підставі бойового розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022 року №2882т/окп старший солдат ОСОБА_3 вибув у складі особового складу військової частини НОМЕР_1 у підпорядкування ОКВ «ДНІПРО» з 25.06.2022 року до окремого розпорядження.

26.06.2022 року старший солдат ОСОБА_3 під час руху поїзда «Красне-Здолбунів» в с.Озеряни Дубенського району Рівненської області випав з вагону через вікно, у результаті чого отримав тілесні ушкодження, не сумісні із життям, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №55 від 28.06.2022 року, довідкою про причину смерті №55 від 28.06.2022 року, свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 02.07.2022 року та витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №166 від 25.01.2023 року).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №55 від 28.06.2022 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на території населеного пункту Озеряни Дубенського району Рівненської області; причина смерті відкрита черепно-мозкова травма з чисельними переломами кісток черепа. Смерть настала внаслідок нещасного випадку. Інші суттєві стани не зазначено.

Відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2022 року №1076 командиру військової частини НОМЕР_4 , «…26.06.2022 року о 20 год 30 хв старший солдат ОСОБА_3 , закрившись в туалеті вагону №21/269, вибив склопакет та вистрибнув під час руху ешелону на залізничній колії поблизу Львівської залізниці, внаслідок чого отримав травми, не сумісні з життям.».

Згідно сповіщення військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2022 року №1090, адресованого Сихівському РТЦКСП, старший солдат ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у результаті відкритої черепно-мозкової травми з чисельними переломами кісток черепа.

Відповідно до сповіщення Сихівського РТЦКСП від 30.06.2022 року №36, адресованого позивачам, старший солдат ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у результаті відкритої черепно-мозкової травми з чисельними переломами кісток черепа. Також у ньому зазначено, що воно є підставою для подання документів про призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Згідно з довідкою Великосілківського старостинського округу №310 від 13.07.2022 року, ОСОБА_3 похований 03.07.2022 року у с.Великосілки Львівського району Львівської області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2022 року №72 утворено комісію з розслідування нещасного випадку, що мав місце 26.06.2022 року з військовослужбовцем, призваним за мобілізацією на особливий період, старшим солдатом ОСОБА_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2022 року №97 подовжено строк проведення розслідування для розслідування нещасного випадку, що мав місце 26.06.2022 року, до 01.08.2022 року з урахуванням необхідності отримання висновків медичних досліджень, судово-медичної експертизи (дослідження).

Між тим, за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_3 СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000233 від 27.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України.

Крім того, проведено судово-токсикологічне дослідження крові ОСОБА_3 , результати якого зафіксовані у висновку експерта №55 від 12.07.2022 року Дубенського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи за результатами судово-медичної експертизи, проведеної в період з 28.06.2022 року по 12.07.2022 року на підставі постанови старшого слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області від 26.06.2022 про призначення експертизи у кримінальному провадженні №0000 від 27.06.2022 року. Згідно з підсумками цього висновку, незадовго до смерті ОСОБА_3 вживав алкогольні напої, на що вказує наявність запаху алкоголю від досліджуваних порожнин та внутрішніх органів, а також виявлення при судово-токсикологічному дослідженні у крові з його трупа етилового спирту в концентрації 2,88% (проміле). Така кількість етилового спирту в крові за своєю функціональною оцінкою відповідає сильному алкогольному сп`янінню.

13.07.2022 року старшим слідчим слідчого відділу Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, капітан поліції ОСОБА_4 , прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000233 від 27.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство), на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України.

Як слідує зі змісту вказаної постанови, проведеним досудовим розслідуванням та зібраними доказами, їх аналізом та оцінкою в своїй сукупності, факти умисного вбивства солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , доведення останнього до самогубства іншими особами, вчинення ним самогубства та дій в стані алкогольного сп`яніння не підтвердились, а смертельне травмування голови він отримав внаслідок випадання з вагону через вікно (нещасного випадку).

05.04.2024 року постанова слідчого від 13.07.2022 року про закриття кримінального провадження №0000233 від 27.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, скасована, досудове розслідування триває.

Згідно з актом проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого 03.08.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 : «…26.06.2022 року приблизно о 10:00 год старший солдат ОСОБА_3 самовільно залишив військовий ешелон під час зупинки у м.Львів.

Зі свідчень командира взводу управління протитанкового артилерійського дивізіону капітана ОСОБА_5 , під час телефонної розмови старший солдат ОСОБА_6 відмовився повертатися до ешелону.

Зі свідчень солдата ОСОБА_7 , 26.06.2022 року на залізничному вокзалі старшого солдата ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_7 , які опівдні випадково зустрілися на залізничному вокзалі у м.Львові, загримали співробітники Військової служби правопорядку та посадили на інший потяг.

Згідно з поясненнями командира ремонтної роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 , старшого солдата ОСОБА_8 приблизно о 16:00 год 26.06.2022 року під час зупинки на залізничному вокзалі у м.Львові до ешелону привів командир батальйону і наказав розмістити у вагоні. Під час руху старший солдат ОСОБА_10 вів себе стурбовано: шукав свої речі, не розуміючи, що він рухається зовсім іншим потягом. Приблизно о 20:30 год того ж дня старший солдат ОСОБА_10 зачинився у туалеті вагону, в якому рухався, потім розбив вікно. Майор ОСОБА_11 , почувши звук битого скла, прийшов на допомогу до провідниці вагону № НОМЕР_5 ОСОБА_12 , яка вже намагалась відчинити двері, але вони були зачинені з середини. Майор ОСОБА_11 допоміг провідниці вагона відчинити двері.

Далі, зі слів майора ОСОБА_9 , стало відомо, що, відчинивши двері, він побачив, що старший солдат ОСОБА_10 вже виліз у вікно з наміром залишити потяг під час руху. Майор ОСОБА_11 намагався схопити старшого солдата ОСОБА_8 , оскільки верхня частина тіла останнього ще була у кабіні туалету вагону, але майор ОСОБА_11 не встиг схопити старшого солдата ОСОБА_8 і той навмисно вистрибнув під час руху поїзда.

Зі свідчень свідків, майора ОСОБА_9 та старшого сержанта ОСОБА_13 , старший солдат ОСОБА_10 , вистрибнувши з вікна під час руху потягу, отримав відкриту черепно-мозкову травму голови, яка не сумісна з життям. Травма голови була отримана внаслідок зіткнення голови загиблого з бетонною конструкцією укриття залізничного переїзду.

На момент завершення розслідування нещасного випадку підтвердження перебування військовослужбовця ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння не отримано.

Таким чином, 26.06.2022 року військовослужбовець ОСОБА_10 , перебуваючи на службі, під час руху поїзда, шляхом розбиття вікна самовільно покинув місце служби (вагон), внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, несумісні із життям.».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 року №189 «Про результати розслідування нещасного випадку зі старшим солдатом ОСОБА_3 », у результаті розслідування встановлено наступне: «…У с.Озеряни Дубенського району Рівненської області на 124 км залізничної лінії «Красне-Здолбунів» 26.06.2022 року військовослужбовець ОСОБА_3 , перебуваючи на службі, під час руху поїзда шляхом розбиття вікна самовільно покинув місце служби (вагон), внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям (відкрита черепно-мозкова травма з чисельними переломами кісток черепа, просторими крововиливами в речовину та під оболонку головного мозку).

Причинами нещасного випадку є:

- самовільне залишення місця служби старшим солдатом ОСОБА_3

- грубе порушення старшим солдатом ОСОБА_3 встановлених правил поведінки та заходів безпеки при пересуванні залізничним транспортом, зокрема, він порушив заборону здійснювати висадку до подання встановленої команди або сигналу, вистрибнув через вікно поїзда (ст.ст.379, 380 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №122 (по стройовій частині) від 06.08.2022 року старшого солдата ОСОБА_3 було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. В наказі вказано, що смерть ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №166 від 25.01.2023 року): «Травма (26.06.2022 року) старшого солдата ОСОБА_3 , 1978 р.н., «Відкрита черепно-мозкова травма з численними переломами кісток черепа, просторими крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку. Особа, що знаходилась в поїзді, потерпіла внаслідок падіння з поїзда» (етиловий спирт в крові 2,88%), яка згідно висновку експерта від 12.07.2022 року №55 Дубенського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.08.2022 року №189 «Про результати розслідування нещасного випадку зі старшим солдатом ОСОБА_3 », постанови про закриття кримінального провадження від 13.07.2022 року Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, лікарського свідоцтва про смерть №55 від 28.06.2022 року Дубенського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.07.2022 року, виданого Сихівським відділом державної РАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), послужила причиною смерті 26.06.2022 року, травма, одержана в результаті нещасного випадку, і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.».

04.05.2023 року позивачі звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявами, в яких просили виплатити їм одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю 26.06.2022 року сина старшого солдата ОСОБА_3 . До заяв додали копії наступних документів: паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, свідоцтва про народження, лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтва про смерть, реквізити рахунків.

Згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 року №23/в, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Зокрема, вказано, що

«…Смерть ОСОБА_3 настала внаслідок того, що він вибив скло у вагоні поїзда та вискочив з нього під час руху (вагон військового ешелону). Смерть настала від отриманих тілесних ушкоджень, несумісних з життям. Згідно висновку експерта від 12.07.2022 року №55 Дубенського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи в крові ОСОБА_3 виявлено етилового спирту в кількості 2,88%.

Стаття 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно зі ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.».

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що порушує їх права, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Разом з тим, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Водночас основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), у ст.1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-ХІІ, його дія поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ст.41 Закону №2232-ХІІ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктами 1-3 ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно з ч.10 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної вище статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 року №975 затвердив Порядок, яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Позиція Верховного Суду стосовно застосування цього Порядку сформована, зокрема, у постановах від 19.09.2019 року у справі №760/1815/16-а, від 30.03.2020 року у справі №820/1645/18, від 31.03.2020 року у справі №319/1377/18, від 15.04.2020 року у справі №205/8704/16-а (2-а/205/222/16), від 16.04.2020 року у справі №520/8870/18, від 26.05.2020 року у справі №735/1417/16-а, від 09.12.2020 року у справі №620/3983/18, від 27.05.2021 року у справі №520/9807/2020, від 18.05.2022 року у справі №500/423/19 та від 25.07.2022 року у справі №380/6447/20.

Відповідно до п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 4 Порядку №975 аналогічно до положень п.п.1-3 ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ, встановлено, що одноразова грошова допомога призначається, зокрема, у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, померлий ОСОБА_4 виконував обов`язки військової служби на території військової частини № НОМЕР_6 .

Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №166 від 25.01.2023 року), травма, одержана в результаті нещасного випадку, і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

Разом з тим, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги батькам померлого старшого солдата ОСОБА_2 , вказала на відсутності підстав для її виплати, оскільки згідно висновку експерта від 12.07.2022 року №55 Дубенського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи в крові ОСОБА_3 виявлено етилового спирту в кількості 2,88%.

Відповідно до ч.1 ст.16-4 Закону №2011-XII, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні положення містяться в п.19 Порядку №975.

Пунктом 10 Порядку №975 передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, додають до заяви зокрема, копію документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є гарантованою державою виплатою, яка виплачується у встановлених законом випадках. Водночас така виплата не здійснюються, якщо загибель (смерть) є наслідком вчинення військовослужбовцем злочину, адміністративного правопорушення, дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або у разі навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства.

Крім того, суд враховує, що встановлений п.10 Порядку №975 обов`язок членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця подати необхідний перелік документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги є обов`язковою умовою для призначення такої допомоги і ґрунтується на необхідності перевірки уповноваженим органом відсутності обмежень, встановлених у ст.16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли смерть є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких члени сім`ї померлого, батьки, утриманці позбавляються права на отримання одноразової грошової допомоги.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26.06.2018 року у справі №487/4401/16-а, від 12.07.2019 року у справі №0840/2850/18 та від 27.05.2021 року у справі №520/9807/2020.

Відтак, відомості, які зазначені, зокрема, у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця та довідці, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у ст.16-4 Закону №2011-XII.

Суд встановив, що смерть старшого солдата ОСОБА_3 настала внаслідок того, що він вибив скло у вагоні поїзда та вискочив з нього під час руху (вагон військового ешелону). Смерть настала від отриманих тілесних ушкоджень, несумісних з життям. Згідно висновку експерта від 12.07.2022 року №55 Дубенського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи в крові ОСОБА_3 виявлено етилового спирту в кількості 2,88%.

Вказане підтверджується:довідкою про причину смерті від 28.06.2022 року; лікарським свідоцтвом про смерть №55 від 28.06.2022 року; актом проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого 03.08.2022 року командиром військової частини 03.08.2022 року; наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 року №189 «Про результати розслідування нещасного випадку зі старшим солдатом ОСОБА_3 »; висновком експерта від 12.07.2022 року №55 Дубенського районного відділення Рівненського обласного бюро судово-медичної експертизи; витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №166 від 25.01.2023 року).

На підставі досліджених судом документів, що визначають причини смерті військовослужбовця, суд приходить висновку про те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 знаходиться у прямій залежності із вживанням ним спиртних напоїв.

Згідно з п.381 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», особовому складові військового ешелону (команди) заборонено, серед іншого: здійснювати посадку та висадку (залишати свої місця на літальному апараті) до подання встановленої команди або сигналу, стрибати у вагони (на палубу корабля) або вистрибувати з них під час руху поїзда (корабля).

Більше того, в матеріалах справи наявна відомість інструктажу особового складу взводу управління ПТАДн БрАГ військової частини НОМЕР_1 щодо заходів безпеки при пересуванні залізничним транспортом, з якої видно, що 25.06.2022 року ОСОБА_2 проведено інструктаж, про що він власноручно підписався.

Також, суд враховує і те, що позивачі у заявах по суті справи не заперечують, що померлий ОСОБА_2 не вчиняв жодних дій у стані алкогольного сп`яніння, що могли б призвести до його смерті. Останні посилаються лише на те, що висновок експерта від 12.07.2022 року №55 є недопустимим доказом, адже у ньому не вказано ні конкретної дати проведення експертизи, ні дати відбирання зразків крові, ні на підставі чого та яким чином експерт проводив судово-токсикологічне дослідження крові трупа ОСОБА_2 .

Втім, суд не враховує вказані доводи, оскільки факт вживання старшим солдатом ОСОБА_2 26.06.2022 року алкогольних напоїв підтверджується також і іншими наявними в матеріалах справи доказами, а саме: повідомленням про загибель військовослужбовця на військовій службі, призваного за мобілізацією на особливий період, військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 та вищеописаними актом проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого 03.08.2022 року командиром військової частини 03.08.2022 року, та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 року №189 «Про результати розслідування нещасного випадку зі старшим солдатом ОСОБА_3 », який не оскаржувався позивачами та є дійсним на момент розгляду справи.

Твердження позивачів про винесення старшим слідчим слідчого відділу Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області постанови від 13.07.2022 року про закриття кримінального провадження №0000233 від 27.06.2022 року є безпідставними, адже така скасована 05.04.2024 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 є наслідком вчинення ним дій вибиття скла у вагоні поїзда та вистрибування з нього під час руху у стані алкогольного сп`яніння.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2024 року у справі №120/13997/21-а сформулював правовий висновок, згідно якого законодавством передбачено обмеження у виплаті гарантованої державною одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема, внаслідок наявності доведеного факту вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Така допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця або втрата ним працездатності є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що суб`єктом владних повноважень в межах спірних правовідносин не було вчинено протиправних дій, а тому його поведінка не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача.

Як наслідок, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача прийнято в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом №2011-ХІІ і Порядком №975, а тому правові підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення її прав, свобод та інтересів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачами судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.