Справа № 160/15702/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
17.06.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2024 №1055к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП», згідно якого застосовано до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 (0088731) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 07.06.2024 №598 о/с «По особовому складу», згідно якого постановлено звільнити за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 (0088731), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з 7 червня 2024 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07 червня 2024 року по дату поновлення на посаді;
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
19.06.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
08.07.2024 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що дисциплінарною комісією ГУНП встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про вимоги НП та ГУНП щодо недопущення фактів порушення службової дисципліни та дій, що можуть призвести до приниження авторитету Національної поліції, а тому останній мав усвідомлювати, що здійснення з його боку будь - яких дій, які вказують на необ`єктивність та упередженість, а також ті, що викликають сумнів у належному виконанні ним службових обов`язків, призведе до приниження авторитету органу Національної поліції, та як наслідок до притягнення останнього до суворої відповідальності, аж до звільнення зі служби в поліції. Отже, ОСОБА_1 , усвідомлюючи можливість притягнення до найсуворішого з видів дисциплінарних стягнень, вчинив діяння, несумісне з його посадою та можливістю подальшого проходження служби в поліції, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Таким чином, в результаті повного та всебічного з`ясування обставин за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими цього ж відділення поліції та Кам`янського РУП відповідно до п.1 наказу ГУНП від 03.06.2024 року № 1055к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч»3 ст.1, п.7,ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, ч.1 ст.38 та ч.1 ст. 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 2,3 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч.1 стЛ5, абз. 1 ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», п.2 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15Л 1.2017 року № 930, п.3.3.2 розділу III Інструкції з організації розшуку підозрюваних, обвинувачених ( підсудних), осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання^ безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаних трупів, затвердженої наказом МВС України від 26.11.2012 року № 1084 дск, п.2.11.1, 2.11.2, 2.13.5 посадових інструкцій, що виразилося у погодженні висновків неналежних перевірок за матеріалами ЄО Кам`янського РУП ГУНП № 4999 від 26.03.2024 року та № 5819 від 09.04.2024 року, неналежному контролі за розглядом підлеглими поліцейськими матеріалів ЄО Кам`янського РУП ГУНП № 5401 від 02.04,2024 року, № 6222 від 15.04.2024 року, № 7006 від 28.04.2024 року № 7047 від 29.04.2024 року , № 4999 від 26.03.2024 року, № 5819 від 09.04.2024 року ; у неналежному контролі за діями підлеглих поліцейських під час організації розшуку осіб, які знаходяться у розшуку та безвісті зниклих осіб, не здійсненні належного контролю за складанням індивідуальних планів роботи підлеглих та планів роботи секторів відділу кримінальної поліції РУП, невжитті належних заходів щодо перевірок службових кабінетів і транспортних засобів останніх, неналежному здійсненні перевірок підлеглих за місцем їх мешкання під час перебування на посаді заступника начальника ВКП Кам`янського РУП ГУНП, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитує звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосовано до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1056 від 06.05.2024 «Про організацію проведення службового розслідування» призначено службове розслідування за відомостями, щодо можливого порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими цього ж відділення поліції та Кам`янського районного управління поліції, що призвело до затримання 04.05.2024 в порядку ст.208 КПК України вказаного поліцейського та повідомлення йому про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1168 від 20.05.2024 «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 06.05.2024 №1056», продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 06.05.2024 №1056, на 15 календарних днів.
У період з 06.05.2024 по 03.06.2024 стосовно старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 (0088731) проводилось службове розслідування, під час якого в діях окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у тому числі в діях позивача, встановлено склад дисциплінарного проступку.
03.06.2024 року ГУНП в Дніпропетровській області винесено наказ №1055к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП», згідно якого (п.1) застосовано до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 (0088731) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
04.06.2024 року ОСОБА_1 ознайомлено з наказом ГУНП в Дніпропетровській області №1055к від 03.06.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП».
07.06.2024 року ГУНП в Дніпропетровській області винесено наказ №598 о/с «По особовому складу», згідно якого постановлено звільнити за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 (0088731), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з 7 червня 2024 року.
08.06.2024 року ОСОБА_1 ознайомлено з наказом ГУНП в Дніпропетровській області №598 о/с від 07.06.2024 «По особовому складу».
Позивач вважає протиправними індивідуальні акти: наказ ГУНП в Дніпропетровській області №1055к від 03.06.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП», наказ ГУНП в Дніпропетровській області прийнятий №598 о/с від 07.06.2024 «По особовому складу», що і стало підставою для звернення до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно із частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 р. №2123-IX Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану".
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно із частиною другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до частин 1, 2, 5, 6 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Статтею 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Стаття 29 Дисциплінарного статуту встановлює особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, а саме у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Так, відповідно до висновку про результати службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни було встановлено, що
Після отримання неправомірної вигоди майор поліції ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
28.05.2024 року за вх.№1148 до УГІ ГУНП з ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, надійшла копія повідомлення про підозру майору поліції ОСОБА_1 , в якій зазначено, що приблизно у середині квітня 2024 року в силу виконання останнім службових обов`язків, майору поліції ОСОБА_1 стало відомо про проведення гр. ОСОБА_2 та його довіреними особами діяльності, пов`язаної з скуповуванням, продажем валютних цінностей, яку гр. ОСОБА_2 здійснював у м. Кам`янському. Тоді ж у ОСОБА_1 виник умисел на одержання щомісяця неправомірної вигоди від гр. ОСОБА_2 у розмірі 600 доларів США. Таку вимогу майор поліції ОСОБА_1 висунув гр. ОСОБА_2 приблизно у середині квітня 2024 року під час зустрічі біля будинку АДРЕСА_1 , при цьому погрожуючи останньому адміністративною відповідальністю та конфіскацією валютних цінностей у разі невиконання таких вимог.
Надалі 04.05.2024 року приблизно об 11.00 год. майор поліції ОСОБА_1 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 шляхом вимагання одержав неправомірну вигоду від гр. ОСОБА_2 у сумі 600 доларів США за не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, пов`язаної з скуповуванням, продажем валютних цінностей та можливістю проведення ним такої діяльності.
Після одержання неправомірної вигоди майора поліції ОСОБА_1 було затримано на місці події працівниками правоохоронних органів.
Таким чином, майор поліції ОСОБА_3 підозрюється в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Необхідно зазначити, що вищевикладені обставини затримання майора поліції ОСОБА_1 з подальшим оголошенням йому повідомлення про підозру, дискредитують звання поліцейського, підривають авторитет поліції в очах громадськості, довіру суспільства до органів поліції та набувають суспільного резонансу через створення негативної громадської думки, оскільки в мережі Інтернет опубліковано значну кількість інформації в різній текстовій формі ( подачі) , яка має кричущі заголовки та зміст, зокрема « У Кам`янському поліцейський вимагав щомісячну данину у підприємця», «Хабар за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності - у Кам`янському затримали поліцейського».
Крім цього, під час проведення цього службового розслідування поліцейськими відділу підтримки УГІ ГУНП було здійснено перевірку організації несення служби поліцейськими відділу кримінальної поліції Кам`янського РУП ГУНП , під час якої виявлено 4 факти списання до справи матеріалів єдиного обліку без проведення повної, об`єктивної та всебічної перевірки підлеглими ОСОБА_1 ( ЄО № 7006 від 28.04. 2024 року; № 7047 від 29.04.2024 року; № 4999 від 26.03.2024 року;№5819 від 26.03.2024 року) та погодженні ОСОБА_1 висновків неналежних перевірок за матеріалами ЄО Кам`янського РУП ГУНП З 4999 від 26.03.2024 року та № 5819 від 09.04.2024 року ( а.с. 4-9 Висновку службового розслідування).
Під час проведення службового розслідування з метою з`ясування умов та причин, що призвели до надзвичайної події за участю майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією за вих. 50/2 - 534 від 15.05.2024 року було направлено лист до УКР ГУНП з проханням провести перевірку службової діяльності відділу кримінальної поліції Кам`янського РУП ГУНП.
Згідно довідки про перевірку оперативно - службової діяльності ВКП Кам`янського РУП ГУНП встановлено, що до майора поліції ОСОБА_1 доведені під підпис посадові інструкції заступника начальника ВКП Кам`янського РУП ( вн.44/109 дск від 11.01.2024).
Крім цього, згідно з наказом Кам`янського РУП від 24.04.2024 № 564 заступника начальника ВКП Кам`янського РУП ГУНП ОСОБА_1 закріплено за наступними напрямками оперативно - службової діяльності : організація і контроль за розшуковою роботою; організація і контроль за роботою з протидії проявам сепаратизму; організація і контроль за роботою у боротьбі з етнічною злочинністю; організація і контроль за результатами агентурно - оперативної роботи; організація і контроль за роботою з протидії організованим та злочинним групам, а також встановлення осіб, що скоїли вимагання на території обслуговування.
Під час перевірки встановлено, що у справі щодо протидії організованій злочинності ВКП Кам`янського РУ ГУНП відсутні протоколи оперативних нарад при заступнику начальника ВКП Асіряні А.Г., який відповідно до наказу Кам`янського РУП ГУНП від 24.04.2024 року № 564 був призначений відповідальним від керівництва за даною лінією роботи.
Перевіркою ОРС встановлено, що практично в усіх ОРС знаходяться письмові вказівки т.в.о. начальника Кам`янського РУП ГУНП полковника поліції ОСОБА_4 , датовані січнем 2024 року, з терміном виконання до 15.02.2024 року, однак, в жодній справі вказівки залишаються невиконаними та повністю проігнорованими. Керівництво ВКП ознайомлювалось зі справами тільки під час їх заведення та ніяк у подальшому не контролювало проведення розшуковик заходів та виконання вказівок керівництва РУП, в т.ч., заступник начальника ВКП майор поліції ОСОБА_5 , на якого покладений безпосередній контроль за розшуковою лінією роботи ( наказ № 564 від 24.04.2024).
Зазначені недоліки були допущені в тому числі у зв`язку із відсутністю належного контролю з боку заступника начальника ВКП РУП майора поліції ОСОБА_1 , закріпленого за напрямком розшукової роботи на підставі наказу Кам`янського РУП від 24.04.2024 року № 564, який у порушення вимог п.3.3.2 глави 3 Інструкції з організації розшуку підозрюваних, обвинувачених (підсудних),осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання, безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаних трупів, затвердженої наказом МВС України від 05.01.2005 року №3 дск, із змінами, внесеними наказом МВС України від 26.11.2012 року № 1084 дск, неналежно виконував службові обов`язки, що виразилось у відсутності контролю за діями підлеглих поліцейських під час організації розшуку.
У зв`язку з викладеним, в результаті повного та всебічного з`ясування обставин за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими цього ж відділення поліції та Кам`янського РУП відповідно до п.1 наказу ГУНП від 03.06.2024 року № 1055к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Кам`янського РУП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч»3 ст.1, п.7,ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, ч.1 ст.38 та ч.1 ст. 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 2,3 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч.1 стЛ5, абз. 1 ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», п.2 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15Л 1.2017 року № 930, п.3.3.2 розділу III Інструкції з організації розшуку підозрюваних, обвинувачених ( підсудних), осіб, які ухиляються від відбування кримінального покарання^ безвісно зниклих осіб та встановлення особи невпізнаних трупів, затвердженої наказом МВС України від 26.11.2012 року № 1084 дск, п.2.11.1, 2.11.2, 2.13.5 посадових інструкцій, що виразилося у погодженні висновків неналежних перевірок за матеріалами ЄО Кам`янського РУП ГУНП № 4999 від 26.03.2024 року та № 5819 від 09.04.2024 року, неналежному контролі за розглядом підлеглими поліцейськими матеріалів ЄО Кам`янського РУП ГУНП № 5401 від 02.04,2024 року, № 6222 від 15.04.2024 року, № 7006 від 28.04.2024 року № 7047 від 29.04.2024 року , № 4999 від 26.03.2024 року, № 5819 від 09.04.2024 року ; у неналежному контролі за діями підлеглих поліцейських під час організації розшуку осіб, які знаходяться у розшуку та безвісті зниклих осіб, не здійсненні належного контролю за складанням індивідуальних планів роботи підлеглих та планів роботи секторів відділу кримінальної поліції РУП, невжитті належних заходів щодо перевірок службових кабінетів і транспортних засобів останніх, неналежному здійсненні перевірок підлеглих за місцем їх мешкання під час перебування на посаді заступника начальника ВКП Кам`янського РУП ГУНП, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитує звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосовано до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Щодо доводів позивача, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, суд зазначає, що позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем процедури провдення службового розслідування.
Суд зазначає, що висновки відповідача ґрунтуються не тільки на матеріалах щодо адміністративного правопорушення, а містять опис обставин, які свідчать про системне порушення з боку позивача вимог чинного законодавства, а також порушення позивачем службової дисципліни, опис яких викладений у Висновку службового розслідування.
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції кожен поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського.
Позивач, склавши Присягу, добровільно взяв на себе вищевказані зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Відсутність або наявність в діях позивача підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, не є підставою для звільнення позивача від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з наявністю фактів порушення службової дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої було притягнуто останнього.
У ході службового розслідування комісія не вирішувала питання про обґрунтованість вчиненого адміністративного проступку позивачем, яке здійснюється в межах адміністративного провадження, а лише перевіряла дотримання ним вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях позивача.
Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах.

Набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Позивач звільнений зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства та Присяги.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Так дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі "Hasan and Chaush v.Bulgaria" № 30985/96).

Згідно із Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 р., державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

Разом з тим, дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, а також вчинок, що суперечить вимогам Правил етичної поведінки поліцейських.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Характерні ознаки умислу: усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.

Отже, незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення.

З огляду на встановлені судом обставини, відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення діяв у межах своєї компетенції і керувався нормами, які регулюють проходження служби в поліції.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, а тому суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірний наказ є правомірним та обґрунтованим.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки доказів протиправності оскаржуваних наказів позивачем суду не надано, а судом в ході розгляду справи їх наявність не встановлена.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька, 20-а, ) про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв