Справа № 320/10545/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування повідомлення, -

В С Т А Н О В И В :

01.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа - ОСОБА_2 , яким з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправні дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо відмови у повідомленні від 16.10.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання і залишення без виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №640/21047/20, ухвали Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі №640/21047/20 з порушенням норм статті 129-1 Конституції України;

- скасувати повідомлення від 16.10.2023 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та залишення без виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №640/21047/20 і ухвали Київського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі №640/21047/20.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державний виконавець необґрунтовано повернув виконавчий документ №640/21047/20 без прийняття до виконання з огляду на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, яка набрала чинності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що повідомлення від 16.10.2023 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання прийнято правомірно, оскільки наявна постанова про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 18.07.2022, яка є чинною та в судовому порядку не оскаржувалася.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Розгляд справи було призначено о 12:20 "26" серпня 2024 р, але в цей день розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошенням в м. Києві повітряної тривоги, яка тривала з 05:57 по 13:43 год, тому розгляд справи відкладено на 17 вересня 2024 об 11:30 год.

Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який на сьогоднішній день подовжено.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Беручи до уваги викладене, через те, що визначений законом строк розгляду справи спливав, коли розгляд справи не відбувся через оголошення повітряної тривоги, колегія суддів з урахуванням зазначеного та запровадження на території України воєнного стану вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

У судовому засіданні позивач та третя особа підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №640/21047/20 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

02.04.2021 Окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головно управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 640/21047/20, виданого 02.04.2021 Окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

Згідно даних АСВП встановлено, що при попередньому перебуванні виконавчого документа на виконанні державним виконавцем вчинено наступні дії.

31.05.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою боржнику надано десятиденний строк для виконання рішення суду.

З огляду на те, що рішення суду не виконано боржником без поважних причин, державним виконавцем 26.07.2021 винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн та встановлено десятиденний строк для виконання рішення суду та зазначеної постанови державного виконавця.

19.11.2021 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в подвійному розмірі.

18.07.2022 державним виконавцем направлено до Шевченківського управління поліції ГУ НПУ в м.Києві подання про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Також 18.07.2022 державним виконавцем на підставі пункту 11 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа.

В подальшому, до відповідача на виконання знов надійшов виконавчий лист № 640/21047/20, виданий 02.04.2021 Окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головно управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

01.09.2023 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в якому було зазначено, що відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчено, та оригінал виконавчого документа направлено на адресу суду, частиною першою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

ОСОБА_3 повторно подав до відповідача виконавчий лист № 640/21047/20, виданий 02.04.2021 Окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головно управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

16.10.2023 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з тих підстав, що відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчено, та оригінал виконавчого документа направлено на адресу суду, частиною першою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно відомостей, що містяться в АСВП та відмітки на виконавчому документі, при попередньому перебуванні вищезазначеного виконавчого документа на примусовому виконанні ВПВР УЗПВР у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним виконавцем було винесено відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 18.07.2022, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", дана постанова є чинною та в судовому порядку не оскаржувалася.

Зазначені повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання були направлені належному відповідачу ОСОБА_1 , який являється належним представником ОСОБА_2 , які були повернуті на адресу відділу 25.12.2023 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

03.01.2024 дані повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві було вручені особисто ОСОБА_1 особисто під підпис та акт державного виконавця від 03.01.2024.

Відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду у справі №640/21047/20 від 11.05.2023 замінено сторону виконавчого провадження на ОСОБА_1 .

На виконання до відділу вчетверте надійшов виконавчий лист № 640/21047/20, виданий 02.04.2021 Окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головно управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_2 , виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року без обмеження її максимальним розміром із врахуванням раніше виплачених сум.

Згідно відмітки на виконавчому документі, вищезазначений виконавчий документ перебував на виконанні в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, що було закінчене державним виконавцем ВПВР УЗПВР у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі відповідної постанови від 18.07.2022 згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

25.01.2024 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 7396754.

Даний виконавчий лист було неодноразово повернуто стягувачу без прийняття до виконання разом із повідомленнями, якими неодноразово наголошувалося, що стягувачу потрібно скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 18.07.2022, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", дана постанова є чинною та в судовому порядку не оскаржувалася.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач не погоджується з повідомленням від 16.10.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Вищезазначені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження це як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно частини 1 статті 13 Закону № 1404-ІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону № 1404-ІІІ визначені обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців. Зокрема частиною 1 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 6 статті 26 Закону № 1404-ІІІ передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтями 63, 75 Закону № 1404-ІІІ встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, у відповідності до вимог даних статей Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин, виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 39 Закону № 1404-ІІІ передбачені підставі закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону № 1404-ІІІ передбачено, що у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню.

Стаття 40 Закону № 1404-ІІІ визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини 1 цієї статті у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно з ч.2 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Так, системний аналіз викладених правових норм дає колегії суддів підстави погодитись із висновком суду першої інстанції, що у випадку винесення постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виконавчого листа, такий виконавчий лист не підлягає повторному пред`явленню.

Як вірно було зауважено судом першої інстанції, що факт заміни стягувача у виконавчому листі ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №640/21047/20, тобто після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 18.07.2022, не змінює заборони, встановленої ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" щодо повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому, судом першої інстанції було вже доцільно наголошено, що заміна стягувача у виконавчому листі є підставою для звернення позивача з вимогою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 18.07.2022.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача в частині прийняття повідомлення від 16.10.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, відповідне вказане повідомлення не підлягає скасуванню судом.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування повідомлення- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

В.В. Файдюк