Справа № 210/4202/24
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4202/24
Провадження № 2-а/210/21/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Чайкіної О.В.

секретаря судового засідання Кучевасової А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковника ОСОБА_2 , б/н від 12.07.2024 року (далі за текстом Постанова) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Позивач вважає дану Постанову необґрунтованою, надуманою та такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною суб`єктом владних повноважень з порушенням його прав, передбачених ст.268 КУпАП, а також з порушенням ст.ст.19,62,63 Конституції України.

Згідно із протоколом б/н від 11.07.2024 року про адміністративне правопорушення складеного старшим солдатом ОСОБА_3 , адміністративний матеріал відносно нього було складено за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Вказаний протокол став процесуальною підставою для прийняття оскаржуваної постанови від 12.07.2024 року.

Разом із цим, диспозицією ч.2 ст.210-1 КУпАП (в редакції від 23.06.2024 року) визначено, що адміністративна відповідальність за ч.2 ст.210-1 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Позивач зауважує, що його протягом року жодного разу не було піддано адміністративному стягненню за ст.210-1 КУпАП. Не зважаючи на це, за змістом оскаржуваної постанови відповідача, б/н від 12.07.2024 року, в супереч змісту Протоколу, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, що є грубим порушенням процесу розгляду адміністративної справи та має наслідком безумовне скасування оскаржуваної постанови.

Додатково зазначає, що не був присутнім при складані постанови, що також вважає грубим порушенням його прав і звертає у вагу суду, що у змісті Постанови зареєстроване місце проживання Позивача зазначено як: АДРЕСА_1 .

Однак це не відповідає дійсності, так як місце проживання Позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується змістом мого паспорту громадянина України, сторінки 12-13.

Вважає, що начальник Металургійно-Довгинцівського ОРТЦК не мав повноважень складати оскаржувану постанову в розрізі територіальної юрисдикції.

Аргументи учасників

17 вересня 2024 року позивач надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

06 серпня 2024 року відповідач направив відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що Позивач відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має статус військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_4 . 25 червня 2024 року о 16:16 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 було вручено повістку Позивачу під особистий підпис про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 02.07.2024 року. На вказану в повістці час та дату Позивач до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув про поважні причини неприбуття не повідомляв. У зв`язку з відсутністю повідомлення від Позивача про причини його неприбуття 09.07.2024 року було направлено звернення до Відділення поліції №2 щодо доставлення Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу за статтею 210-1 КУпАП.

11.07.2024 року Позивач з перевищенням термінів прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 до посадової особи мобілізаційного відділення, якою було встановлено адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 КУпАП, а саме неявка по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин. Виходячи з вище викладеного позивач усвідомлюючи протиправний характер своєї дії,передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків, легковажно розраховуючи на їх відвернення, заздалегідь знаючи про дату явки, не повідомивши ІНФОРМАЦІЯ_5 покинув місто Кривий Ріг, хоча міг би прибути раніше і повідомити про вибуття за межі міста, чим вчинив 02.07.2024 року адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено в присутності Позивача та за його особистою згодою призначено розгляд на 09 годину 12.07.2024 року з ознайомленням під особистий підпис в протоколі. Під час складання протоколу Позивачу надавалась можливість надання пояснень, або в разі не згоди подати заяву чи клопотання. Однак Позивач не скористався такою можливістю та не надав докази поважності його неприбуття. Також Позивачу було доведено його процесуальні права і обов`язки під час адміністративного провадження під підпис.

Позивач під час складання протоколу не заявляв клопотань про перенесення розгляду справи чи заяв щодо розгляду без його участі.

Дану адміністративну справу № 1197 було призначено до розгляду на 9 годину 12.07.2024 року та повідомлено останньому про необхідність прибуття на вказаний час розгляду справи, про що є особистий підпис на другій сторінці протоколу № 1197/24.

На призначений час розгляду справи Позивач не прибув, клопотань, заяв чи скарг на адресу Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходило, отже підстав для перенесення розгляду справи не було.

Справа розглядалась о 09:00 годині в приміщенні Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінеті № 17 будівлі № 1 за адресою: АДРЕСА_3 в присутності начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_2 та головного спеціаліста командування (юрисконсульта) ОСОБА_4 та за відсутності порушника. За результатами розгляду адміністративної справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було оголошено рішення в вигляді постанови № уп/10533 від 12.07.2024 року.

Згідно книги обліку відвідувачів та видачі одноразових перепусток на адміністративно-господарчу територію Позивач будучи обізнаним про час розгляду справи прибув лише о 12:30 хвилин 12.07.2024 року за №153, скарг чи клопотань не надавав, отримав вже винесену постанову з розміром штрафу та залишив територію о 13 годині 49 хвилин.

Щодо описки в частині статті, відповідач зазначив, що посадовою особою під час набрання протоколу на комп`ютері було допущено описку щодо частини статті 210-1, що й призвело до механічної помилки.

Даний вид описки є формальним та несуттєвим, і ніяким чином не впливає та не змінює саму суть адміністративного правопорушення, викладеного в постанові.

Також покликаються на положення статті 258 КУпАП, згідно з якою протокол може не складатись у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику (повістка з особистим підписом).

Співвідповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 про дату та місце розгляду справи повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має статус військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

25 червня 2024 року о 16 год. 16 хв. посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 вручена повістка військовозобов`язаному ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 02.07.2024 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення призначення на особливий період (а.с.32).

У зв`язку з відсутністю повідомлення від Позивача про причини його неприбуття 09.07.2024 року за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 направлено звернення до Відділення поліції №2 щодо доставленя Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу за статтею 210-1 КУпАП (а.с.31).

11.07.2024 року Позивач з перевищенням термінів визначених пунктом 24 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 до посадової особи мобілізаційного відділення, якою було встановлено адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 КУпАП, а саме неявка по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.28-29).

В поясненнях у протоколі Позивачем зазначено, що він 01.07.2024 року виїхав до міста Дніпро на роботу, ремонтувати автомобіль, повернутись не вийшло, приїхав до міста Кривий Ріг 11.07.2024 року та прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 сам добровільно для проходження ВЛК.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 уп/10533 від 12.07.2024 року ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за те, що 25 червня 2024 року ОСОБА_1 вручена повістка під особистий підпис для прибуття 02.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 для проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період під час проведення загальної мобілізації. На вказану у повістці дату та час військовозобов`язаний не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин, чим порушив ч.1, 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.30).

Мотиви суду та застосовані норми права

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови начальника Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_7 є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч.3 ст.33 Закону).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону).

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачене відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинення в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, суд констатує, що на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В спірному випадку, суть виявленого відповідачем в діях позивача адміністративного правопорушення полягає в тому, що позивач, будучі обізнаним з його обов`язком прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки по повістці 02 липня 2024 року, не прибув у визначений день до Металургійного - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також не з`явився у період з 02 липня 2024 року 10 липня 2024 рік.

В обґрунтування наявності поважних причин, які перешкоджали прибути у визначений в повістці день та час до Металургійного - ІНФОРМАЦІЯ_4 02 липня 2024 року, позивач посилається він 01.07.2024 року виїхав до міста Дніпро на роботу, ремонтувати автомобіль, повернутись не вийшло, причини з яких не вийшло повернутися не вказує, доказів про неможливість повідомити ТЦК у інший будь якій спосіб не надає.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо поважності причини неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 02.07.2024, що, як правильно зазначено відповідачем, є свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.07.2024, складеного за участі позивача, позивачу під особистий підпис доведено права та обов`язки та вимоги законодавства, повідомлено про необхідність надати пояснення та докази поважності не прибуття, а також повідомлено про призначений розгляд справи на 09 год. 00 хв. 12 липня 2024 (а.с.28-29).

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 дійсно вказана ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, вказана обставина, а саме розбіжність частин статті 210-1 КУпАП, які вказані у протоколі та у постанові є технічною опискою вчиненою службовою особою, яка уповноважена на складання протоколу.

Перевіривши матеріали справи суд констатує, що описка вчинена у протоколі №1197/24, який складений відносно ОСОБА_1 не позбавляють цей протокол доказової сили з огляду на те, що протокол складений за участі позивача, проти зафіксованих в ньому фактів позивач не заперечує.

Крім того, зміст правопорушення, викладеного в протоколі кореспондується саме з положеннями частини 3, а не частини 2 статті 210-1 КУпАП.

Позивачем не спростовується, що будучи повідомленим належним чином про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 02 липня 2024 року позивачем заздалегідь не повідомлено відповідача належним чином про наявність поважних причин не прибуття, а саме: перебування у іншому місці та не можливість прибути до міста Кривий Ріг, тому його дії правильно кваліфіковані у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і як вже зазначалось судом раніше у даній категорії справ в особливий період складання проколу не є обов`язковим.

Отже, оскільки станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 клопотань або заяв від позивача про перенесення розгляду адміністративної справи не надходило, будь-яких інших доказів не надсилалось, суд погоджується зі стороною відповідача, що адміністративна справа правомірно розглянута за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі наявних документів у справі з винесенням постанови від 12 липня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у сумі 1700,00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд вважає що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №уп/10533 від 12.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно за ч.3 ст.210-1 КУпАП є правомірною та не підлягає скасуванню.

Доводи позивача про відсутність компетенції начальника на прийняття постанови у зв`язку з територіальною юрисдикцією не приймаються судом до уваги та спростовуються наступними фактами.

Згідно облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ЄДРПВР) військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.03.1999 року, за адресою АДРЕСА_1 .

Суд приходить до висновку, що позивач у порушення вимог чинного законодавства не оновив його облікові дані та не повідомив про зміну місця реєстрації протягом семи днів, як це передбачено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заяв щодо зняття з військового обліку не подавав, отже й надалі перебуває на обліку в Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись статтями 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3

Співвідповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , має місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: О. В. Чайкіна