Справа № 420/27030/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

17 вересня 2024 року

м. Київ

справа №420/27030/23

адміністративне провадження № К/990/30294/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійного фонду України, в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії №58 від 08.03.2023;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно прийнятою та зареєстрованою заявою з документами №1142 від 01.03.2023;

- визнати неправомірним прийняте заступником голови правління Пенсійного Фонду України І. Ковпашко рішення про результати розгляду звернення №18111-13608/P-03/8-2800/23 від 08.05.2023;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести відповідні донарахування пенсії з 01.03.2023 та здійснити виплати невиплаченої пенсії за період з 01.03.2023.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024, відмовлено в задоволені адміністративного позову.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження;.уточнення підстав касаційного оскарження відповідно до статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та доказів сплати судового збору.

На виконання ухвали Верховного Суду від 06.08.2024 скаржником подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

Разом з заявою про усунення недоліків скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Обґрунтовуючи підстави пропуску строку зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 29.07.2024 касаційну скаргу було повернуто особі, яка її подала. Скаржник в найкоротші строки, а саме 01.08.2024 звернувся з повторною касаційною скаргою. Заявник вважає, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду та просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Розглянувши вказане клопотання, зважаючи на те, що скаржник повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою без зайвих зволікань та в найкоротші терміни після отримання ухвали Верховного Суду від 29.07.2024, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Також, в заяві про усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 вказує щодо відсутності обов`язку сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Скаржник вказує, що його мати є непрацездатною особою, а тому звертаючись в її інтересах як громадянин ОСОБА_1 , який у випадках, передбачених законодавством, звернувся із заявою до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб звільнений від сплати судового збору.

Надаючи оцінку вищевказаному клопотанню, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Зазначену норму слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 КАС, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до частини першої зазначеної статті у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Водночас, згідно з нормами частини першої статті 56 КАС України, права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Як підставу представництва непрацездатної матері ОСОБА_1 наводить приписи частини другої статті 172 Сімейного кодексу України, відповідно до якої повнолітні дочка, син мають право звернутися за захистом прав та інтересів непрацездатних, немічних батьків як їх законні представники, без спеціальних на те повноважень.

Також, до касаційної скарги скаржником долучено постанову Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 420/5720/23, якою підтверджено процесуальний статус ОСОБА_1 , як законного представника своєї непрацездатної матері ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 56 КАС України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб, які досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати в суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах непрацездатної матері, ОСОБА_1 , діє як її законний представник в розумінні приписів частини другої статті 56 КАС України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини першої статті 53 КАС України.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 КАС України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє представників, які звертаються в інтересах іншої особи від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням осіб, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю).

Вказана правова позиція узгоджується із висновками, які викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 640/109/19 та в ухвалах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №620/1060/21та від 04.04.2024 у справі №140/34665/23.

Також скаржник наголошує, що при поданні позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 , як громадянин, який у випадках, передбачених законодавством, звернувся із заявою до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб був звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

У контексті вказаного, Верховний Суд зазначає, що ухвалою суду 06.11.2023 суд першої інстанції задовольняючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» врахував висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 02.10.2019 у справі №500/403/19.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 викладений висновок, згідно з яким суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду 06.08.2024 про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169, частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо зазначеною особою не усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити строк касаційного оскарження ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- повернути особі, яка її подала.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя Л.В. Тацій