Справа № 620/15762/23
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/15762/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О, розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі № 620/15762/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа № 620/15762/23.

04.09.2024 адвокат Великородна Марина Олегівна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення судового контролю у справі № 620/15762/23, у якій просить:

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 у справі № 620/15762/23;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протягом п`ятнадцяти днів подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 у справі № 620/15762/23.

Зважаючи на те, що рішення суду відповідачем не виконано, позивачем подано до суду заяву про встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 призначено до розгляду у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі № 620/15762/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області у строк до 17.09.2024 подати до суду письмові пояснення щодо наведених у заяві обставин та докази на їх підтвердження відповідно до кількості учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало до суду пояснення по поданій заяві, у якій не погоджується з доводами позивача та просить відмовити у її задоволенні. Так, відповідач зазначає, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 по справі №620/15762/23 Позивачу було проведено перерахунок пенсії з 23.01.2023 без обмеження її максимальним розміром включно з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів Україні від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.2023 з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінеті Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням 80% грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених сум. Крім того, відповідач наголошує, що індексація пенсії передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» не була предметом розгляду у справі №620/15762/23б

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.01.2024 у справі № 620/15762/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонді України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 23.01.2023 року виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром включно з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів Україні від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.2023 з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінеті Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням 80% грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 620/15762/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без задоволення. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року залишено без змін.

На виконання рішення суду відповідачем проведено позивачу нарахування пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Разом з тим, відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі позивача з 01.07.2024 встановлено, що підсумок пенсії (з надбавками) становить 30662,45 грн, що з урахуванням максимального розміру пенсії становить 28546,25 грн (а.с. 98).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 826/18826/14, від 19.11.2018 у справі № 804/10264/15.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно із частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, слід зважати на те, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Так, як встановлено судом раніше, рішенням суду від 16.01.2024 у справі № 620/15762/23, яке набрало законної сили 23.04.2024, зобов`язано відповідача здійснити з 23.01.2023 року виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром включно з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів Україні від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.2023 з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінеті Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням 80% грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, позивач зазначає, що з 01.07.2024 нарахування та виплату пенсії йому обмежено максимальним розміром.

Однак, проаналізувавши матеріали справи, заяви, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до наданого суду протоколу перерахунку пенсії по пенсійній справі позивача підсумок пенсії позивача з надбавками та доплатами станом на 01.03.2023 склав 28546,25 грн, сума до виплати (з урахуванням максимального розміру) 28546,25 грн. (зворот а.с.98).

Відповідно до наданого суду протоколу перерахунку пенсії по пенсійній справі позивача підсумок пенсії (з надбавками) склав 30662,45 грн, сума до виплати (з урахуванням максимального розміру) 28545,25 грн (а.с.98).

Так, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» відповідачем проведено позивачу новий перерахунок пенсії.

Однак, суд зазначає, що вказана індексація не пов`язана з виконанням рішення суду у справі № 620/15762/23, її нарахування та виплата має окремі правові та фактичні підстави, які не були предметом розгляду у даній справі.

Отже, позивач помилково пов`язує здійснення пенсійним органом індексації його пенсії з виконанням рішення суду у цій справі.

Питання порядку та умов виплати індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат і додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» не було поставлено на вирішення суду у справі № 620/15762/23 та судом не розглядалося. Відтак, такі обставини не входили в предмет доказування в даній справі та не стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення, а фактично складають окремий самостійний предмет позову.

Враховуючи наведене, позивачем не доведено та судом не встановлено обставин вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправних дій чи бездіяльності на виконання рішення суду по справі № 620/15762/23 щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Суд зауважує, що незгода з перерахунком пенсії у певному розмірі з 01.03.2024 є підставою для звернення до суду з новим позовом, а не застосуванням норм статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, на думку суду, враховуючи, що заявлене позивачем порушення його права на перерахунок пенсії не може бути усунуте у порядку, передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду слід відмовити.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю у справі № 620/15762/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 18.09.2024.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА