Справа № 640/20641/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправними та скасування висновків, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної міграційної служби України (далі - відповідач 1, ДМС України), Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відповідач 2), в якому просила про:

- визнання протиправним та скасування висновку №253/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Головним управлінням ДМС України в Харківській області 01.11.2016 та затвердженого ДМС України 01.11.2016, яким визнано недійсним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язання Головне управління ДМС України в Харківській області письмово повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу, підрозділи Головних управлінь, Управлінь Державної міграційної служби України в областях про скасування висновку службового розслідування №253/2016 від 01.11.2016 та про дійсність паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , оформленого 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вилучити відомості про визнання недійсним цього паспорта із відповідної бази даних Державної міграційної служби України та із Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру;

- визнання протиправним та скасування висновку №38/2017 службової перевірки підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Головним Управлінням ДМС України в Харківській області 17.02.2017 та затвердженого ДМС України 24.02.2017, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014, орган, що видав - 6315, оформлений на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язання Головного управління ДМС України в Харківській області письмово повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу, підрозділи Головних управлінь, Управлінь Державної міграційної служби України в областях про скасування висновку службової перевірки №38/2017 від 17.02.2017 та про дійсність паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 08.12.2014, орган, що видав - 6315, оформлений на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вилучити відомості про визнання недійсним цього паспорта із відповідної бази даних Державної міграційної служби України та із Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі протиправно, виходячи з положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», визнали недійсними паспорт громадянина України НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , оформлені позивачу, у зв`язку з чим, позбавили останню можливості посвідчити свою особу та підтвердити громадянство України, у тому числі за кордоном, а також позбавили права на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.07.2021 прийнято справу до розгляду суддею Донцем В.А. та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 справу прийнято до провадження судді Щавінського В.Р. та призначено судове засідання.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року даний адміністративний позов задоволено повністю.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент оформлення позивачу паспорта громадянина України НОМЕР_1 , а також на момент прийняття оскаржуваного висновку, будь-яких рішень інших уповноважених органів про визнання недійсними наявних у позивача паспорта громадянина України НОМЕР_4 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 через її неналежність до громадянства України, не приймалось та про їх наявність в оскаржуваному висновку не зазначено.

Суд вказав, що рішення про визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 є похідним від рішення про визнання недійсним паспорта громадянина України, тому протиправність висновку службового розслідування №253/2016 від 01.11.2016 вказує на протиправність висновку службової перевірки №38/2017 від 17.02.2017, як похідного рішення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що за твердженням апелянта, очевидним є факт того, що позивач не могла набути громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону №2743-VIII. Враховуючи вказані обставини, положення законодавства, відсутність інформації щодо набуття позивачем громадянства України, ДМС в межах повноважень затверджено Висновки щодо підстав документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 та підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , якими паспорт громадянина України НОМЕР_6 і від 02.12.2014 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 від 08.12.2014 було визнано недійсними та такими, що підлягають знищенню у встановленому порядку.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, документована паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Комінтернівським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 02.12.2014, паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , виданим 27.07.2021 органом 8099 (м.Київ), та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_8 , виданим 08.12.2014 органом 6315 (Слобідський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області).

Паспорт громадянина України НОМЕР_1 оформлено замість паспорта громадянина України НОМЕР_4 , виданого 04.06.2011 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим через його непридатність для користування.

Про непридатність для користування паспорта громадянина України НОМЕР_4 та вимогу його обміну позивач проінформована представником Комінтернівського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області 02.12.2014 під час оформлення другого паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Зазначену інформацію обґрунтовано тим, що цей паспорт оформлено на території (АР Крим), яка є тимчасово окупованою, а також неналежним заповнення графи «по батькові», оскільки в ній відсутня риска, яка вказує на відсутність у Позивачки по батькові.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 було оформлено як другий паспорт на підставі паспорта громадянина України НОМЕР_1 .

У результаті отримання у відповіді на адвокатський запит листа ДМС України від 18.06.2020, позивачу стало відомо про те, що за результатами службових розслідувань паспорт громадянина України НОМЕР_1 визнано недійсним рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 01.11.2016, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 визнано недійсними рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 24.02.2017.

Із змісту, наданого у відповідь на адвокатський запит, листа ГУ ДМС України в Харківській області від 03.07.2020, вбачається, що відповідно до висновку №253/2016 від 01.11.2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню, як оформлений з порушенням вимог законодавства;

- вирішено надіслати до головних управлінь, управлінь ДМС України в областях, та до Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про визнання зазначеного паспорта недійсним;

- вирішено внести відомості про визнання паспорта громадянина України НОМЕР_1 недійсним до електронної бази даних «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру.

Відповідно до висновку №38/2017 від 17.02.2017 службової перевірки підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 :

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню й знищенню, як оформлений з порушенням вимог законодавства;

- вирішено проінформувати ГУ ДМС України в областях про визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 ;

- вирішено направити повідомлення про визнання вказаного паспорта недійсним до Адміністрації Державної прикордонної служби України та до Укрбюро Інтерполу.

Відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.06.2020 відомості про паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 внесені до бази даних «Загублені, викрадені та оголошені недійсними документи», введені на підставі листа ГУ ДМС України в Харківській області від 28.03.2017.

Як вбачається із копії висновку №253/2016 від 01.11.2016, а також долучених до нього документів, позивачу 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області оформлено та 04.12.2014 видано паспорт громадянина України НОМЕР_1 , в порядку обміну, через непридатність для використання паспорта громадянина України НОМЕР_4 , виданого 04.06.2011 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим.

Рішення щодо визнання недійсним паспорта громадянина України НОМЕР_1 мотивовано тим, що його оформлено з порушенням вимог законодавства, а саме:

- факт набуття громадянства України та справжність видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України викликає сумніви;

- за відсутності документального підтвердження належності позивача до громадянства України, вважати її громадянкою України підстав не має;

- працівниками Комінтернівського РВ не дотримані вимоги п.4.2. розділу IV Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 №320, а саме: не здійснені відповідні перевірки: перевірка особи за реєстраційними обліками, не надісланий запит до іншого територіального підрозділу, який раніше оформлював паспорт громадянина України, не встановлені причини та необхідність для обміну паспорта, інформація про це не внесена до графи «Службові відмітки» на зворотному боці заяви про видачу паспорта;

- у графі 9 «Правильність заповнення перевірено, підпис громадянина підтверджую» заяви про видачу паспорта від 03.12.2014 ОСОБА_3 , міститься підпис адміністратора ЦНАП, проте відсутня його особиста печатка;

- з копії паспорта громадянина України, який підлягав обміну, долученої до заяви про видачу паспорта ОСОБА_1 , не вбачається будь-яких пошкоджень сторінок або фотокартки, не має псування записів, внесених до паспорта, тобто поважних причин та необхідність для його обміну відсутня.

Як вбачається із копії висновку №38/2017 від 17.02.2017 службової перевірки позивачу оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 на підставі наданих документів, перелік яких визначено п.10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 №231, у тому числі паспорта громадянина України НОМЕР_1 .

Рішення щодо визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 мотивовано тим, що паспорт громадянина України НОМЕР_1 визнано недійсним.

Позивач, вважаючи згадані висновки протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про громадянство України» (далі - Закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» (далі - Порядок № 215), Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320, яким затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Порядок № 320), Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, яким затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі - Порядок № 152).

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до Закону громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки: 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України (стаття 6 Закону).

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону паспорт громадянина України є документам, що підтверджує громадянство України.

Випадки набуття громадянства України за територіальним походженням передбачені ст. 8 Закону.

Отже, передумовою для оформлення та видачі паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон є набуття особою громадянства у визначеному чинним законодавством України порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2.07.2012 за № 1089/21401, затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України.

Відповідно до пункту 10.4. Порядку № 320 погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти, зокрема, оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 91 Порядку № 152 (в редакції яка діяла на період проведення службового розслідування щодо документування паспортом громадянина України), у разі прийняття працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС рішення про оформлення паспорта для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства керівник структурного підрозділу територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, який здійснив його оформлення, проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, і його безпосереднім керівником та погоджується керівником територіального органу ДМС, закордонної дипломатичної установи. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та наявності підстав для визнання паспорта для виїзду за кордон оформленим з порушенням вимог законодавства висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС, МЗС.

Пунктом 1 Порядку № 152 передбачено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім`я якої він оформлений, і дає право такій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до пункту 35 Порядку № 152 для оформлення паспорта для виїзду за кордон в Україні особа, зокрема, подає паспорт громадянина України.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про громадянство України» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо, неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Відповідно до п. 17. Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503- XII, в редакції яка діяла станом на дату оформлення позивачу паспорта громадянина України, для обміну паспорта громадянин подає: заяву за встановленою формою; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки.

Відповідно до положень п. 10.4 Порядку № 320, в редакції яка діяла станом на дату оформлення позивачу паспорта громадянина України, погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок 302).

Відповідно до положень п. 45 Порядку 302 в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення, паспорт вважається недійсним у разі: 1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для подальшого використання; 4) припинення особою громадянства України; 5) коли він заявлений як втрачений або викрадений; 6) смерті особи, якій було видано паспорт; 8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до положень п. 55 Порядку 152, в редакції від 27.08.2015, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення, паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується в разі: 1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища, імені та по' батькові; 2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті для виїзду за кордон, записам в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження); 3) непридатності паспорта для виїзду за кордон для подальшого використання; 4) припинення громадянства особи; 5) коли паспорт для виїзду за кордон знайдено, а замість нього видано новий паспорт для виїзду за кордон; 6) смерті особи, якій було видано такий паспорт; 7) зіпсуття паспорта для виїзду за кордон під час заповнення; 8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Так, з висновку №253/2016 від 01.11.2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визнано недійсним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області вбачається, що Громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Лівії, 02.12.2014 документована Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 04.06.2011 Залізничним РВ Сімферопольського МУГУМВС України в АР Крим, у зв`язку з непридатністю для користування.

До заяви про видачу паспорта долучено копії документів, зокрема, копію довідки № 10/А-44 про реєстрацію особи громадянином України від 31.05.2011

З довідки № 10/А-44 вбачається, що згідно з рішенням ГУ МВС України в АР Крим від 31.05.2011 громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 «Про громадянство України» (за територіальним походженням).

Під час оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 використала документ НОМЕР_9 від 26.10.2009 виданого владою Йорданії.

Як встановлено ГУ ДМС України в Харківській області у висновку, підтвердити або спростувати факт прийняття рішення ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим щодо набуття громадянства України ОСОБА_1 , 1975 р.н., на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», та видачу їй у 2011 році ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим довідки про реєстрацію особи громадянином України, неможливо через те, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України.

Інформація щодо постійного проживання позивача або її батьків та інших осіб, визначених у ст. 8 Закону у ДМС відсутня.

Довідка № 10/А-44 про реєстрацію особи громадянином України від 31.05.2011 містить підпис посадової особи, прізвище та ініціали зазначені - ОСОБА_4 , начальник відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління МВС України в АР Крим. Однак, з копії довідки № 10/А-44 громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у 1975 році в Лівії.

Відповідно до копії перекладу її свідоцтва про народження, здійсненого консульським відділом ОСОБА_5 в Україні, громадянство батька ОСОБА_1 , зазначено « ОСОБА_6 », громадянство матері « ОСОБА_6 ». У копії перекладу свідоцтва про народження громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Лівії, також зазначено, що дані про народження згаданої особи знаходяться в записах про народження за 2004 рік в Департаменті громадянських справ міста Рамалла від 25.09.2004.

Отже, міграційна служба дійшла висновку, що копія довідки про належність особи до громадянства України ОСОБА_1 , 1975 р.н. свідчить про те, що визначення належності до громадянства України здійснено відносно іноземного громадянина, який народився не на території України, а в іншій країні.

Перевіркою здійсненою територіальними органами ДМС (крім АР Крим та м. Севастополя) Абудакка Абір на території України із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не зверталась, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримувала. Клопотань щодо продовження строку перебування в Україні, надання дозволу на імміграцію, оформлення посвідки на постійне або тимчасове проживання, не подавала.

Враховуючи зазначене та відсутність інформації щодо наявності правових підстав для оформлення позивачу громадянства України відповідно до частини першої статті 8 Закону, міграційна служба дійшла висновку, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон використовуються позивачем за відсутності законних підстав, тому його визнано такими, що оформлений з порушенням норм чинного законодавства, та такими, що підлягають вилученню та знищенню у встановленому порядку.

Також, міграційна служба у висновку зазначила, що під час оформлення паспорта працівниками Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області не дотримані вимоги п. 4.2. розділу IV Порядку, а саме: не здійснені відповідні перевірки: перевірка особи за реєстраційними обліками, не надісланий запит до іншого територіального підрозділу, який раніше оформлював паспорт громадянина України. В графі «Службові відмітки» не зазначено жодних обставин, на підставі яких паспорт підлягає обміну по причині, з якої він став непридатним для користування.

За висновком міграційної служби, з копії паспорта громадянина України, який підлягав обміну, долученої до заяви про видачу паспорта ОСОБА_1 , не вбачається будь-яких пошкоджень сторінок або фотокартки, не має псування записів, внесених до паспорта. Тобто, поважних причин та необхідності для його обміну не встановлено. Тому, обмін паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 04.06.2011 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_1 , здійснений 02.12.2014 Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області безпідставно.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що наведений висновок відповідача, за своїм змістом, не ґрунтується на достовірних обставинних щодо набуття позивачем громадянства України, оскільки за результатами розслідування відповідачі, не спростувати факт набуття позивачем громадянства України та не встановили протиправність його оформлення.

Як вбачається із змісту оскаржуваного висновку, 02.12.2014 позивачем разом із заявою про видачу паспорта до відповідного підрозділу держаної міграційної служби надано крім іншого: діючий паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в АР Крим 04.06.2011, який підлягав обміну; наявний у неї діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 від 27.07.2011; а також копію довідки №10/А-44 про реєстрацію позивача громадянином України, виданої 31.05.2011 ГУ МВС України в АР Крим.

Відповідно до положень ст.5 Закону України «Про громадянство України» паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документами, які підтверджують громадянство України.

Тобто, наявність саме цих документів, а не довідки про громадянство та будь-яких інших документів, є достатнім та беззаперечним підтвердженням належності позивача до громадянства України.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за наявності цих документів, відповідачі не мали обґрунтованих підстав сумніватися в належності позивачки до громадянства України та без встановлення фактів оформлення цих паспортів з порушенням вимог законодавства, не мали правових підстав стверджувати про те, що позивач не є громадянкою України.

Станом на момент оформлення позивачу паспорта громадянина України НОМЕР_1 , а також на момент прийняття оскаржуваного висновку, будь-яких рішень інших уповноважених органів про визнання недійсними наявних у позивача паспорта громадянина України НОМЕР_4 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 через її неналежність до громадянства України, не приймалось та про їх наявність в оскаржуваному висновку не зазначено.

Отже, твердження відповідачів про те, що позивач не могла набути громадянство України або ж набула його протиправно, є безпідставними та необґрунтованими.

Так, відповідно до статті 21 Закону № 2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей восьмої та десятої цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Доводи міграційної служби про те, що на підставі довідки №10/А-44 про реєстрацію особи громадянином України, виданої 31.05.2011 ГУ МВС України в АР Крим, неможливо встановити факт набуття громадянства України ОСОБА_1 , 1975 р.н. відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», є безпідставними, оскільки відповідачі не встановили фактів, які б вказували на недостовірність, підробку або ж іншу фальсифікацію довідки №10/А-44.

Колегія суддів зауважує, що предметом даної справи є оскарження протиправних висновків про визнання недійсним паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а питання законності і обґрунтованості рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України перебуває за межами цього судового розгляду.

Зважаючи на обставини справи, а саме, мотивування відповідачами свого рішення про визнання паспорту недійсним наявністю сумнівів у набутті позивачем громадянства України, оскаржуване рішення за своєю правовою природою є похідним або від факту припинення громадянства України або від встановлення факту його оформлення з порушенням вимог законодавства. Законність та обґрунтованість рішення про оформлення набуття законодавства України за територіальним походженням має бути предметом відповідного службового розслідування та прийняття відповідного рішення компетентним органом у порядку, визначеному статтею 21 Закону України "Про громадянство України".

При цьому, станом на час розгляду даної справи відсутні докази скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Колегія суддів наголошує, що Положеннями п. 4.2. розділу IV Порядку № 320 передбачено проведення лише перевірки належності зіпсованого паспорта особі, яка подала його для обміну, та виключно лише якщо його обмін здійснюється через відсутність або пошкодження фотокартки, псування записів про прізвище, ім`я та по батькові, дату і місце народження тощо.

Водночас, матеріалами справи встановлено, що обмін паспорта позивачу здійснювався з інших підстав, ніж ті, які вимагають проведення перевірки, а саме: про непридатність для користування паспорта громадянина України НОМЕР_4 та вимогу його обміну позивач проінформована представником Комінтернівського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області 02.12.2014 під час оформлення другого паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Зазначену інформацію обґрунтовано тим, що цей паспорт оформлено на території (АР Крим) до її тимчасової окупації, а також неналежним заповнення графи «по батькові», оскільки в ній відсутня риска, яка вказує на відсутність у позивачки по батькові.

Отже, законні підстави для проведення перевірки належності позивачу паспорта громадянина України НОМЕР_4 під час його обміну були відсутні.

Крім того, зважаючи на окупацію території АР Крим в лютому 2014, доставлення поштових відправлень до абонентів на цій території припинено, а також припинено діяльність територіальних органів та підрозділів ДМС України в АР Крим, у тому числі припинена діяльність Залізничного РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, тому під час обміну паспорта позивача в грудні 2014 Комінтернівський РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області був позбавлений надсилати будь-які запити до органу, який раніше оформив паспорт громадянина України НОМЕР_4 .

Обґрунтування міграційним органом факту оформлення паспорта громадянина України НОМЕР_1 з порушенням вимог чинного законодавства України щодо того, що в графі «службові відмітки» заяви про видачу вказаного паспорта не внесені відомості про причини та необхідність для обміну паспорта, є безпідставним, оскільки положення Порядку 320 таких вимог не містять.

Також апеляційний суд звертає увагу, що посилання органу міграційної служби на оформлення позивачу паспорта громадянина України з порушенням Закону не знайшли свого підтвердження у вигляді притягнення відповідних посадових осіб до відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, здійснення своїх повноважень не у відповідності чинному законодавству.

Позивач 02.12.2014 звернулася до Комінтернівського РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області за обміном паспорта громадянина України НОМЕР_4 виключно через вимогу представника цього підрозділу, який обґрунтував її оформленням цього паспорта на території, яка після його оформлення тимчасово окупована, а також відсутністю риски у графі «по батькові». Тому, твердження відповідачів про відсутність поважних причин та необхідності для обміну паспорта не є належним обґрунтуванням протиправності факту отримання позивачем паспорта громадянина України НОМЕР_1 замість раніше виданого паспорта громадянина України НОМЕР_4 .

Твердження відповідача про те, що зважаючи на окупацію території АР Крим в лютому 2014, доставлення поштових відправлень до абонентів на цій території припинено, а також припинено діяльність територіальних органів та підрозділів ДМС України в АР Крим, у тому числі припинена діяльність Залізничного РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим, тому під час обміну паспорта позивача в грудні 2014 Комінтернівський РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області був позбавлений надсилати будь-які запити до органу, який раніше оформив паспорт громадянина України НОМЕР_4 не можуть буди визнані судом як належним чином мотивовані, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях відповідачів та документально не підтверджені.

Натомість, доказів, які б вказували на відсутність у позивача громадянства України відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не надано. Тимчасова окупація АР Крим сама по собі не може вважатися належною підставою для прийняття рішення про визнання недійсним паспортів позивача.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.04.2020 у справі №2340/4521/18, ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу і такі помилки, за загальним правилом, не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Тож, позивач, отримавши від уповноважених органів за наслідками її звернення паспорт громадянина України, мала усі підстави розраховувати, що рішення про його видачу прийнято на підставі закону та в межах повноважень цих органів.

Фактичне покладення на позивача відповідальності за виконання уповноваженими органами функцій, покладених на них законом, не відповідає принципу верховенства права.

Подібну правову позицію сформував Верховний Суд в постанові від 21.01.2020 у справі №820/5483/17.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУДМС в Харківській області безпідставно проведено службове розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України та неправомірно складено висновок від 01.11.2016 № 253/2016.

Щодо висновку №38/2017 від 17.02.2017 службової перевірки підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 08.12.2014, суд зазначає наступне.

Положеннями п.56 Порядку № 152 передбачено проведення ДМС України службового розслідування та складення й затвердження відповідного висновку лише у разі оформлення паспорту для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства.

Водночас, у складеному ГУДМС в Харківській області висновку службового розслідування №38/2017 від 17.02.2017 не наведено факту порушення вимог чинного законодавства України при оформленні паспорта позивача.

Отже, за відсутності порушень вимог чинного законодавства України під час оформлення паспорта позивача відповідачі не мали правових підстав для прийняття рішення про визнання його недійсним.

При цьому рішення про визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 є похідним від рішення про визнання недійсним паспорта громадянина України, тому протиправність висновку службового розслідування №253/2016 від 01.11.2016 вказує на протиправність висновку службової перевірки №38/2017 від 17.02.2017, як похідного рішення.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції прийнято до уваги виключно позицію позивача та порушено принципи змагальності і рівності сторін у справі, судова колегія вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судом було проаналізовано правові позиції обох сторін і надано оцінку їх доводам та доказам, на які вони посилаються, згідно з вимогами ст.ст. 8, 9, 90 КАС України.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що суд першої інстанції всупереч с. 1, 5 Закону № 2743 - VІІІ не витребував у позивача докази, які б підтверджували наявність підстав для набуття громадянства України, оскільки скаржник не вказує, які саме докази необхідно витребувати у позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування висновку №253/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та висновку №38/2017 службової перевірки підстав документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Положеннями ч. 3 ст. 245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи, що Головне управління ДМС України в Харківській області, ухваливши оскаржувані висновки, проінформував про визнання недійсними паспортів позивача Головні управління, управління ДМС України в областях, Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Укрбюро Інтерполу, а також вніс інформацію про недійсність паспортів до відповідної бази даних ДМС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що найбільш ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача буде прийняття рішення про зобов`язання Головне управління ДМС України в Харківській область письмово проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу та територіальні органи Державної міграційної служби України про дійсність паспорта громадянина України НОМЕР_1 і паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , а також вилучити відомості про їх недійсність із відповідної електронної бази даних ДМС України та із Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державного демографічного реєстру.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев