Справа № 340/8032/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 340/8032/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 року в адміністративній справі №340/8032/23 (суддя Дегтярьової С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання, Військової частина НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання, Військової частина НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу по мобілізації;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби як особу, яка не підлягає мобілізації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року у задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач до його мобілізації працював керівником гуртка Рівнянського ліцею №2 Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Вказана посада являється педагогічною, а тому позивач в силу вимог чинного законодавства не підлягав мобілізації як педагогічний працівник. При цьому, на момент мобілізації позивача працівникам військової служби було відомо про наявність у позивача право на відстрочку від мобілізації. Так, особи, зазначені в абзаці третьому частини другої статті 23 Закону №3543-ХІІ, до яких відноситься позивач, під час мобілізації, на особливий період не можуть бути призвані на військову службу навіть за їхньою згодою.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Так, з матеріалів справи слідує, що згідно з довідки Рівнянського ліцею №2 від 21.08.2023 року №448 ОСОБА_1 працює керівником гуртка Рівнянського ліцею №2 з 04.11.2019 з навантаженням 1 ставка (18 годин).

Відповідно до довідки від 02.03.2022 року №61, ОСОБА_1 , на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" перебуває на військовій службі у стрілецькому батальйоні (з КЕОП та ОГП) військової частини НОМЕР_3 Центрального ОТО Національної гвардії України з 24.02.2022 року (а.с.11).

Відповідно до довідки від 10.08.2023 року №822, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 Центрального ОТО Національної гвардії України з 01.08.2023 року (а.с.11).

Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 з призову його на службу, ОСОБА_1 просить зобов`язати дану Військову частину НОМЕР_2 звільнити його з військової служби як особу, яка не підлягає мобілізації.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На разі воїнний стан триває досі.

Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

В п. 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:

1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;

3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, після оголошенням Президентом України загальної мобілізації військовозобов`язані та резервісти після отримання ними повісток та у встановлені строки, зазначені в отриманих ними документах, зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Категорії осіб, які мають право отримати відстрочку під час мобілізації передбачені ст. 23 Закону № 3543-XII.

Так, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII (в редакції станом на 24.02.2022 року) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, а саме: наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Згідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався із заявою про відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону 3543-XII.

При цьому, у разі якщо позивач вважав протравним дії щодо його мобілізації, останній, зокрема, міг оскаржити наказ командира в/ч НОМЕР_3 №46 від 25.02.2022 року, яким позивача призначено на посаду помічника гранатометника 1-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької (резервної) роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку та визнаний таким, проте доказів такого не надано.

Також слід зазначити, що вичерпний перелік підстав для звільнення з військової служби встановлено ст.26 Закону № 2232-XII.

Така підстава, як звільнення військовослужбовця, який мав право на відстрочку від призову на військову службу, стаття 26 Закону № 2232-XII не містить, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Окрім цього, згідно ч.7 ст.26 Закону № 2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

- підстави звільнення з військової служби;

- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Доказів звернення з відповідним рапортом позивач до матеріалів справи не надав.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 року в адміністративній справі №340/8032/23 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 року в адміністративній справі №340/8032/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко