Справа № 560/3714/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3714/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

18 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) протиправною щодо розгляду рапорта ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), щодо звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (Закон № 2232-XII) у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у різі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пп."г" п.2 ч.5 ст.26 Закону № 2232-XII за сімейними обставинами у зв`язку із потребою постійного догляду за особою, яка цього потребує.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оформлене листом №08/13426/24-Вн від 04.03.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі абзацу 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи, дядьком ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до рапорту №104/12854/24-Вн від 01.03.2024 позивачем не додавались документи, на які посилався суд першої інстанції та на основі яких прийнято оскаржуване рішення, зокрема не було долучено: висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №78 від 07.03.2024; рішення виконавчого комітету Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 11.04.2024 №77 "Про розгляд питань опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування)"; підтвердження місця проживання сестри позивача ( ОСОБА_3 ) вих. №PPZ-HCP-BB7-2024/013230-058 від 08.03.2024, надане Відділом поліції у справах іноземців Корпусу поліції в м. Жиліна.

До того ж, з наявної інформації, яка знаходиться в особовій справі позивача відомо, що окрім ОСОБА_4 , 1966 р.н., у позивача є рідна сестра ОСОБА_3 , 1985 р.н., яка також може здійснювати постійний догляд за дядьком.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що він здійснює постійний догляд за рідним дядьком. При цьому немає інших близьких родичів, які б могли здійснювати постійний сторонній догляд за ОСОБА_2 . Рішенням виконавчого комітету Летичівської селищної ради №77 від 11.04.2024 затверджено висновок опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над рідним дядьком ОСОБА_2 , інвалідом 1 "Б" групи з дитинства, який потребує догляду на постійній основі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 ОСОБА_2 має групу інвалідності першу "Б", інвалідність з дитинства, причина інвалідності - з ураженням опорно-рухового апарату, потребує стороннього догляду.

Згідно із довідками від 22.01.2024 №28 та від 07.03.2024 №82, виданими клініко-консультативною поліклінікою КНП "Летичівська багатопрофільна лікарня" Хмельницького району, Хмельницької області, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

За змістом висновків про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №23 від 18.01.2024 (з урахуванням довідки від 22.01.2024 №28) та №78 від 07.03.2024, ОСОБА_2 рекомендований постійний сторонній догляд.

ОСОБА_2 є рідним дядьком позивача.

Відповідно до довідки виконкому Летичівської селищної ради від 19.03.2024 №156 до складу сім`ї ОСОБА_2 (який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) входять: ОСОБА_5 (дружина, 1982 року народження); ОСОБА_6 (син, 2015 року народження); ОСОБА_1 (племінник, ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №041549 ОСОБА_5 встановлена третя група інвалідності та їй протипоказана важка фізична праця.

ОСОБА_4 (матір позивача), відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0051773 має третю групу інвалідності та їй протипоказана важка фізична праця.

Дзюба ( ОСОБА_7 (рідна сестра позивача) з 08.10.2015 зареєстрована на території Словацької Республіки (підтвердження місця проживання вих. №PPZ-HCP-BB7-2024/013230-058 від 08.03.2024, надане Відділом поліції у справах іноземців Корпусу поліції в м. Жиліна).

Позивач подав рапорт №104/12854/24-Вн від 01.03.2024 про звільнення з військової служби в запас ЗСУ через сімейні обставини, а саме, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю 1 групи та долучено до нього документи, а саме копії: свідоцтва про народження дядька - ОСОБА_2 ; паспорту дядька - ОСОБА_2 ; картки фізичної особи платника податків, дядька - ОСОБА_2 ; витягу з реєстру територіальної громади дядька - ОСОБА_2 ; посвідчення інваліда з дитинства І групи дядька - ОСОБА_2 ; довідки про потребу у постійному сторонньому догляді дядька - ОСОБА_2 ; висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі дядька - ОСОБА_2 ; довідки до акту огляду МСЕК про підтвердження інвалідності з дитинства І групи «Б» дядька - ОСОБА_2 ; паспорту дружини дядька - ОСОБА_5 ; картки платника податків дружини дядька - ОСОБА_5 ; довідки до акту огляду МСЕК про підтвердження ІІІ групи інвалідності дружини дядька - ОСОБА_5 ; довідки ЛКК про не можливість здійснювати сторонній догляд за недієздатною особою дружини дядька - ОСОБА_5 ; пенсійного посвідчення дружини дядька - ОСОБА_5 ; свідоцтва про народження сина дядька - ОСОБА_6 , 2015 р.н.; свідоцтва про смерть матері дядька - ОСОБА_8 ; свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ; паспорту ОСОБА_1 ; свідоцтва про народження ОСОБА_2 - сестри дядька ОСОБА_2 ; свідоцтва про укладання шлюбу ОСОБА_9 - матері ОСОБА_1 ; паспорту ОСОБА_4 - матері ОСОБА_1 ; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_4 - матері ОСОБА_1 ; пенсійного посвідчення ОСОБА_4 - матері ОСОБА_1 ; довідки ЛКК про не можливість здійснювати догляд за недієздатною особою ОСОБА_4 - матері ОСОБА_1 ; довідки до акту огляду МСЕК про підтвердження ІІІ групи інвалідності ОСОБА_4 - матері ОСОБА_1 .

Про результати розгляду вказаного рапорту позивача повідомлено листом №08/13426/24-Вн від 04.03.2024. Зазначено, що у зв`язку з тим, що до рапорту не долучені документи, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, підстав для звільнення позивача в запас Збройних Сил України немає. У довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 не зазначено про необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, як це передбачено абзацом 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII. Крім того, у позивача є сестра ( ОСОБА_3 ), яка може здійснювати постійний догляд за дядьком.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся з позовом до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наданих позивачем документів в своїй сукупності достатньо для підтвердження факту необхідності постійного догляду позивачем за своїм рідним дядьком, що є законодавчо встановленою підставою для застосування абзацу 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.

Встановлено, що позивач перебуває на військовій службі та подав рапорт про звільнення з військової служби через сімейні обставини, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю 1 групи (дядька ОСОБА_2 ).

Згідно з абзацом 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через, зокрема, такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Відповідача стверджує, що відповідно до наданих позивачем документів не вбачається необхідності у здійсненні постійного догляду за дядьком позивача, до того ж саме позивачем. Зокрема, в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 не зазначено про необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, як це передбачено абзацом 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII.

Апеляційний суд погоджується, що наданих позивачем документів достатньо для підтвердження підставою для застосування абзацу 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII.

Так, у довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №122306 від 12.02.2024 зазначено, що ОСОБА_2 має групу інвалідності першу "Б", інвалідність з дитинства, причина інвалідності - з ураженням опорно-рухового апарату, потребує стороннього догляду.

Під час розгляду справи позивач надав висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №78 від 07.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 необхідний постійний сторонній догляд. Оскільки цей висновок є безтерміновим, то ОСОБА_2 безтерміново, без обмеження часовими межами, за станом здоров`я потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Висновок №78 від 07.03.2024 складений за формою первинної облікової документації №080-4/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 09.03.2021 №407, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2021 за №510/36132, та заповнені відповідно до затвердженої цим же наказом МОЗ від 09.03.2021 №407 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі" (далі - Інструкція).

Рішенням виконавчого комітету Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 11.04.2024 №77 "Про розгляд питань опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування)" затверджено висновок опікунської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради про доцільність призначення ОСОБА_1 піклувальником над дорослою особою - рідним дядьком ОСОБА_2 інвалідом першої "Б" групи з дитинства, який потребує догляду на постійній основі.

Стосовно посилання відповідача на наявність в позивача сестри ( ОСОБА_3 ), яка може здійснювати постійний догляд за дядьком, суд вважає його необґрунтованим, оскільки зазначена особа з 08.10.2015 зареєстрована на території Словацької Республіки (підтвердження місця проживання вих. №PPZ-HCP-BB7-2024/013230-058 від 08.03.2024, надане Відділом поліції у справах іноземців Корпусу поліції в м. Жиліна). Підстави вважати відомості, що містяться в зазначеному підтвердженні, недостовірними відсутні, відповідачем не зазначені.

Відповідно до частин 3, 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

При цьому адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Відповідач, приймаючи рішення №08/13426/24-Вн від 04.03.2024, однозначно визначився з приводу порушеного позивачем питання в поданому ним рапорті і за результатом розгляду поданих позивачем документів визнав відсутніми підстави для звільнення позивача з військової служби, тобто, вирішив віднесене до його повноважень питання на власний розсуд.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача, оформленого листом №08/13426/24-Вн від 04.03.2024, та необхідність зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі абзацу 6 підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи, дядьком ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про частково задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.