Справа № 686/10193/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10193/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

18 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з вказаним позовом в якому просив скасувати постанову серії БАБ №127364 від 01.04.2024 року інспектора взводу №1 роти №2 БУПП у Хмельницькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП України.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 18.06.2024 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що в матеріалах справи наявний відео запис на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення позивачем, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП, а саме підтверджується належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що після зупинки просив поліцейських повідомити причину зупинки. Вважає, що поліцейський мав право вимагати у позивача лише у разі вчинення ДТП чи порушення правил дорожнього руху. Також зазначає щодо ненадання можливості скористатися правовою допомогою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що 01.04.2024р. працівниками поліції по вулиці Старокостянтинівське шосе було помічено транспортний засіб RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 , який всупереч вимогам дорожньому знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» з лівої смуги, яка дозволяє рух тільки ліворуч, здійснив рух прямо. Після чого, інспектор подав сигнал про зупинку водію вказаного транспортного засобу, далі інспектор після зупинки підійшов до водія, та пояснив суть скоєного правопорушення. (Додаток №1 до відзиву, камера «470542», файл clip-0 11:34:00).

В подальшому інспектором була висловлена неодноразова вимога (8 разів 11:35:48, 11:37:17, 11:38:38, 11:39:41, 11:40:08, 11:41:13, 11:46:52, 11:47:07) позивачу пред`явити для перевірки документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте водій відмовився пред`явити вказані документи, у зв`язку із чим інспектор повідомив про початок розгляду справи та ознайомив водія із правами за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (Додаток №1 до відзиву, камера 470542, файл «clip-0», година зйомки 11:47:30).

В ході розгляду справи інспектор ознайомив водія з доказами по справі, проте пояснення водія що він не відмовлявся пред`явити документи, повністю спростовується вказаним вище відеозаписом. Під час розгляду справи позивач заявив клопотання про бажання скористатися послугами адвоката, на що інспектор задовольнив клопотання, та надав достатньо часу, позивачу в телефонному режимі скористатись своїм правом, а також інспектор запропонував водію записати номер безкоштовної правової допомоги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою серії БАБ №127364 від 01.04.2024 року інспектора взводу №1 роти №2 БУПП у Хмельницькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 01.04.2024 року о 11 год. 38 хв. в м. Хмельницький на перехресті вулиць Староконстянтинівське шосе - Прибузька ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Renault Megane н.з НОМЕР_2 порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах, а саме зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, здійснив рух прямо, та під час перевірки документів не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у свідоцтві про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.8.4 г), 2.4 а) ПДР України внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.16 Закон України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктом першим частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейського зупинити транспортний засіб в разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами 1, 2, 3, 4, 6, 7 ст.122, ч. ч. 1, 2, 4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена в законний спосіб.

В розумінні ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ст.73 КАС України). Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.74 КАС України).

Як встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявний відео запис на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення позивачем.

Тобто, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами, тому суд першої інстанції обгрунтовано приходить до висновку про не обґрунтованість позиції позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання можливості скористатися правовою допомогою колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки під час розгляду справи позивач заявив клопотання про бажання скористатися послугами адвоката, на що інспектор задовольнив клопотання, та надав достатньо часу, позивачу в телефонному режимі скористатись своїм правом, а також інспектор запропонував водію записати номер безкоштовної правової допомоги.

Тобто, позивач мав можливість отримати відповідну юридичну консультацію по телефону, водночас, право на отримання правової допомоги під час розгляду справи інспектором в жодному випадку не ставилося під сумнів. Таким чином, доводи позивача про порушення його права на захист є безпідставними та не відповідають правовому регулюванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.