Справа № 240/24274/23
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/24274/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 23.06.2023 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу № 889 -XII від 10.12.2005.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за заявою від 21.06.2023 року здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-ХП та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №373З-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в архівній довідці № 290 від 08.06.2023 року Комунальної установи Трудовий архів Малинської міської територіальної громади, у зв`язку із чим провести перерахунок і виплату пенсії з 21.06.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, маючи необхідний стаж та вік, звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». ГУ ПФУ в м.Києві прийнято рішення від 23.06.2023 про відмову в перерахунку пенсії з посиланням на те, що дія Закону України «Про державну службу» не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Також у листі зазначено, що стаж державного службовця складає 16 років 1 місяць 10 днів, що є недостатнім для переходу на пенсію державного службовця. Позивач вважає рішення таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернулась з даним позовом до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Від ГУ ПФУ в м.Києві надійшов відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування послався на те, що позивач звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою щодо перерахунку пенсії перехід з пенсії за віком відповідно до Закону Україин «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». За результатом розгляду заяви ГУ ПФУ в м.Києві за принципом екстериторіальності прийнято рішення №73 про відмову позивачу в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю правових підстав. Встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці, 23.08.2001 позивачем прийнята Присяга посадової особи місцевого самоврядування, тобто, вона спірний період перебувала на посаді, яка не відповідає вимогам Закону 3723. Відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки порушені вимоги статті 37 Закону №3723-ХІІ та відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Просить відмовити у задоволенні позвоних вимог.

Також від ГУ ПФУ в м.Києві надійшло клопотання про залучення співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області.

Ухвалою суду вказане клопотання задоволено та залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області як другого відповідача.

Від ГУ ПФУ в Житомирській області також надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Житомирській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 21.06.2023 позивач звернулась із заявою про переведення її з пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по віку відповідно Закону України «Про державну службу . Заява про призначення (перерахунок) пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в м.Києві, яке своїм рішенням від відмовило позивачу у переведенні її на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки заявниця не має стажу державної служби 20 років та не працювала на посаді державного службовця станом на 01.05.2016. Вказує, що період роботи позивачки в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований до стажу державної служби, оскільки посада, на якій вона працювала, не відноситься до роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу». З огляду на викладене, вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що суперечать діючому законодавству, тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії, а саме про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону Україин «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961, з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві та за результатами розгляду прийнято рішення від 23.06.2023 №73, яким відмовлено позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки порушені вимоги статті 37 Закону України «Про державну службу» та відсутній стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Не погодившись з відмовою у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 цього ж розділу визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, необхідною умовою для одержання пенсії державного службовця, у порядку, що діяв до набрання чинності Законом №889-VIII, є наявність у особи 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби до набрання чинності Законом №889-VIII , можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889, станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ;

- особи, які на день набрання чинності Законом №889, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 .12.2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (до 01.05.2016) посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначалися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283).

Згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця відповідач зазначив відсутність у позивача стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби у зв`язку з тим, що період роботи на посадах, віднесених до посад органів місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 25.07.1984, ОСОБА_1 в період з 21.03.2000 по 24.11.2020 перебувала на посаді секретаря Вишівської сільської ради (посадової особи органу місцевого самоврядування).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих Законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Також, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Крім того, згідно з чинним на час звернення із заявою пунктом 4 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, встановлено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Враховуючи наведене, період перебування ОСОБА_1 з 21.03.2000 по 24.11.2020 на посаді секретаря Вишівської сільської ради, тобто час роботи на посаді в органі місцевого самоврядування, підлягає зарахуванню до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17 та в постанові від 19.03.2019 по справі №357/1457/17.

Отже, на дату набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) позивач мала понад 10 років стажу державної служби.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відмова ГУ ПФУ в м.Києві у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця є протиправною, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов"язання відповідача призначити та виплачувати їй з 21.06.2022 року пенсію, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права.

Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж законне має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Враховуючи викладене, суд не може втручатись в дискреційні повноваження пенсійного органу та вирішувати питання, які відносяться до його виключної компетенції.

Таким чином суд зобов`язує ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.2022 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця. При цьому суд не може одночасно зобов`язати відповідача призначити й нарахувати пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії, відтак, позов підлягає до задоволення частково.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м.Києві, рішенням якого було відмовлено позивачу у переведенні на пенсію державного службовця, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, судовий збір в розмірі 536 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 23.06.2023 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу № 889 -XII від 10.12.2005.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.2023 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м.Києві 536 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

17.09.24