Справа № 380/21048/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/21048/23 пров. № А/857/2869/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року (ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у м. Львові суддею Сподарик Н. І.) в адміністративній справі № 380/21048/23 за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, до складу якого входить - в/ч НОМЕР_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок ВЛК щодо придатності його до проходження військової служби, а саме довідки військово-лікарської комісії від 18.08.2023, виданої в/ч НОМЕР_1 ;

- скасувати рішення ВЛК щодо придатності його до проходження військової служби згідно довідки військово-лікарської комісії від 18.08.2023, виданої в/ч НОМЕР_1 ;

- зобов`язати провести повторну ВЛК на визнання його придатності до проходження військової служби, з врахуванням рішення суду та висновків відповідної медичної експертизи та пояснень МОЗ.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що постанова військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлена довідкою від 18.08.2023, на його думку є протиправною та підлягає скасуванню. Зазначав, що під час проходження військово-лікарської комісії перед початком проходження військової служби у нього були виявлені хвороби: міопія середнього ступеня з астигматизмом правого ока, змішаний астигматизм лівого ока, анізометропія. Такі хвороби за своїм походженням є несумісними з несенням військової служби. Наявність вищевказаних хворіб під час проходження служби позбавляє позивача фізичної можливості здійснювати проходження відповідної військової служби та виконання бойових завдань. За результатами повторної ВЛК позивача визнано придатним до несення військової служби. Вважає, що висновки проведених ВЛК не співпадають між собою та відрізняються, що є неприпустимим. Не погоджується з висновками відповідних ВЛК, вважає висновок ВЛК щодо придатності позивача до проходження військової служби на підставі довідки військово-лікарської комісії від 18.08.2023, виданої військовою частиною неправомірною та такою, що порушує його права.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що судом, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи. Тому просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої не враховано вимоги викладені у позовній заяві щодо змін у чинне законодавство, що регулює проходження ВЛК. Вважає, що суд взяв до уваги тільки проходження ВЛК, затверджений Розкладом хвороб, рекомендації для обстеження закріплені Наказом № 402 МО в Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. Натомість взагалі не взяв до уваги Положення про ВЛК в ЗСУ зі змінами через Наказ № 490, що є грубим порушеним норм матеріального права і призвело до невірного вирішення справи.

Вважає, що судом не враховані норми законодавства щодо періоду дійсності постанов ВЛК. Не залучено до участі у справі як третіх осіб - Міністерство охорони здоров`я України, та в/ч НОМЕР_2 , що є порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 йому було відмовлено у призначенні медичної експертизи. Вважає такі дії суду є такими, що суперечать чинному законодавству і нормам КАС, щодо забезпечення доказів у справі.

Також зазначає, що суд відмовив у задоволенні позову, разом з цим відмовив у задоволенні заяви про забезпеченні позову, що свідчить про упереджене ставлення до сторони у справі. Відтак вважає, що рішення про відмову у забезпеченні позову не має належного правового обґрунтування.

Крім того зазначає, що судом не прийнято жодного процесуального рішення щодо його клопотання про витребування доказів, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 № 648 від 08.05.2023 ОСОБА_1 з 08 травня 2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.06.2022 № 12/650, 10.06.2022 проведено медичний огляд ВЛК молодшого сержанта ОСОБА_1 Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) - Міопатія високого ступеня. На підставі статті 30 «в» графи ІІІ Розладу хвороб, графи № 402 ТДВ - обмежено придатний до військової служби.

Відповідно до довідки від 20.04.2023 військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , 20.04.2023 проведено медичний огляд ОСОБА_1 ВЛК в/ч НОМЕР_3 . Діагноз а постанова ВЛК: складний короткозорий астигматизм правого ока ст. 1,25Д при короткозорості в меридіані найбільш аметропії ст. 5,75Д і гостроті зору з корекцією 0,4. Простий короткозорий астигматизм лівого ока ст. 1,75Д при гостроті зору з корекцією 1,0. Аномалія легкого ступеня правого ока. Анізотропія середнього ступеню. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 30Г графи ІІ Розладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби.

17.08.2023 за № 1879 Командиром військової частини НОМЕР_2 видано направлення за № 2411 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби молодшого сержанта ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 . Попередній діагноз - Міопія середнього ступеня з астигматизмом правого ока, змішаний астигматизм лівого ока. Анізометропія.

18.08.2023 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 № 1537/3 встановлено діагноз: Складний короткозорий астигматизм 1,25Д при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії 0,25 при гостроті зору з корекцією 0,3 правого ока. Простий короткозорий астигматизм 1,25Д при гостроті зору з корекцією 0,9 лівого ока. Амбліопія слабкого ступеня обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 30Г графи ІІ Розладу хвороб придатний до військової служби.

Не погоджуючись із цим висновком військово-лікарської комісії, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів протиправності дій відповідача під час винесення оскаржуваного висновку.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232) військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Як передбачено ч. 5 ст. 1 Закону № 2232 від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2232 Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Приписами підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232 встановлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану звільняються з військової служби за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Як передбачено абз. 3 ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ) особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до п. 1.1 розд. І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 1.2 розд. І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 2.1 розд. І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

Як передбачено підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції вірно звернув увагу, що в разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови.

Крім того, перегляд ЦВЛК постанов ВЛК є складовою частиною процесу проведення військово-лікарської експертизи, яка визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Як передбачено підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються, серед іншого, організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Згідно з підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

Вимогами підпункту 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Згідно з підпунктом 2.6.4 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення № 402 штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

Як передбачено п. 1.2 розділу ІІ Положення № 402 Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності:

до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);

військовослужбовців до військової служби;

військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю;

військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті;

кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв;

кандидатів до військової служби за контрактом;

кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях (далі - ММО) та у складі миротворчого персоналу;

військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами;

військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України;

а також з метою визначення:

можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном;

необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час

Пунктом 2.2 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно з п. 20.4 Положення № 402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

"непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"обмежено придатний до військової служби".

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

"обмежено придатний до військової служби";

"придатний до військової служби".

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби", за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Відповідно до п. 22.12 Положення № 402 постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Якщо постанова ВЛК не реалізована та в стані здоров`я оглянутого, незалежно від терміну, за його заявою або висновками лікарів військових (цивільних) лікувальних закладів виникли зміни, то проводиться повторний медичний огляд.

Судом вірно зазначено, що аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що за результатами медичного огляду ВЛК відповідного рівня приймає рішення, яке оформляється відповідною довідкою.

Як встановлено судом, військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_1 18.08.2023 прийняла рішення, оформлене довідкою за № 1537/3 про придатність ОСОБА_1 до військової служби, яке, на думку позивача, є протиправним, оскільки, як він вважає, огляд було здійснено поверхнево без ретельного дослідження діагнозів і упущення факту того, що стан його здоров`я погіршується і він потребує лікування.

Разом з тим, суд вірно зазначив, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку цієї комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутися до ВЛК вищого рівня чи ЦВЛК щодо перегляду рішення ВЛК.

Згідно з матеріалами справи позивач не скористався своїм правом на звернення до ВЛК вищого рівня чи ЦВЛК щодо перегляду рішення ВЛК військової частини НОМЕР_1 , оформленого довідкою від 18.08.2023 за № 1537/3.

Відповідно до прохальної частини позову позивач просить суд зобов`язати відповідача провести повторну ВЛК на визнання його придатності до проходження військової служби, з врахуванням рішення суду та висновків відповідної медичної експертизи та пояснень МОЗ.

Проте, судом вірно зазначено, що Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Судом також враховані правовий висновок Верховного Суду у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення № 402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у нього захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, а також не був позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення.

Судом також враховано, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

При цьому судом правильно зауважено, що у своєму позові позивач не ставить під сумнів законність процедури прийняття відповідачем цього рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог позивача, а відтак відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні по справі Звежинський проти Польщі (Заява N34049/96) від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року в адміністративній справі № 380/21048/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин