Справа № 440/9142/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Супрун Є.Б.

17 вересня 2024 р.Справа № 440/9142/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

04.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) щодо відмови у виплаті їй недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 у сумі 354 112,00 грн.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити їй недоодержану пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 у сумі 354 112,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.06.2023 року вона звернулась до відповідача із заявою про виплату недоодержаної пенсії після померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 354.112 грн. Проте листом від 20.06.2023 року № 12190-12034/К-02/8-1600/23 їй повідомлено, що пенсія ОСОБА_2 виплачена у повному обсязі, недоотримана пенсія за матеріалами архівної пенсійної справи відсутня.

У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначає, що покійний чоловік позивачки, ОСОБА_2 перебував на обліку ГУ ПФУ в Полтавській області як отримувач пенсії на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/11638/21 від 03.11.2021 року за період з 01.04.2019 року по 31.12.2021 року нараховано заборгованість в розмірі 354.112,00 грн. Дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суддів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також відповідач зазначив, що ст. 61 Закону № 2262-ХІІ не передбачає включення заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду до складу недоотриманої пенсії. Виплату нарахованої суми за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_2 можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження на підставі статті 379 КАС України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено вимоги адміністратвиного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 354 112,00 грн.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 354 112,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 3541,12 грн

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Полтавській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року у справі № 440//11638/21, що набрало законної сили 04.12.2021 року, зокрема, зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року відповідно до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/1/5330/фп69863 від 30.08.2021 року, в розмірі 80 відсотків грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат (а.с. 11-16).

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Полтавській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року, за період з 01.04.2019 року по 31.12.2021 року нараховано заборгованість в розмірі 354 112,00 грн (а.с. 19, 35).

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.03.2022 року № 1707/К-1600-22 повідомлено ОСОБА_2 про те, що рішення суду у справі № 440/11638/21 виконано в межах покладених зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства. Виплату пенсії, перераховану на виконання рішення суду, розпочато з 01.01.2022 року у розмірі 19 340,00 грн. Зазначено також, що кошти, нараховані на виконання рішення суду, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України (а.с. 17-18).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.04.2023 (а.с. 9), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15.04.2023 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис № 742 .

Позивачк ОСОБА_1 є вдовою померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки ОСББ «Богдана Хмельницького 21» вих. № с 054-24 від 30.08.2024 року, ОСОБА_2 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживала ОСОБА_1 (а.с. 94)

Відповідно до листа приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. від 30.05.2023 року № 231/02-14, згідно матеріалів спадкової справи № 65/2023 спадкоємцем за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 є його дружина ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Інформація про інших спадкоємців станом на 30.05.2023 року згідно матеріалів спадкової справи відсутня (а.с. 125).

За повідомлення ГУ ПФУ в Полтавській області, на утриманні ОСОБА_2 перебували його дружина та дочка ОСОБА_3 . Згідно наявної інформації з підсистеми ІКІС ПФУ «Електронний документообіг» та матеріалів пенсійної справи померлого пенсіонера, до Головного управління зверталась тільки ОСОБА_1 (дружина) із заявою від 09.06.2023 року про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (а.с. 96)

На звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 року щодо виплати заборгованості на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року у справі № 440/11638/21 за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідач листом від 20.06.2023 року повідомив, що нараховані за життя ОСОБА_2 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року у справі № 440/11638/21 суми заборгованості можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено ст. 379 КАС України. Кошти, нараховані на виконання рішення суду, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначено, що пенсія ОСОБА_2 виплачена у повному обсязі по 30.04.2023 року. Також ОСОБА_1 проведена виплата допомоги на поховання та одноразової грошової допомоги. Недоотримана пенсія за матеріалами архівної пенсійної справи ОСОБА_2 відсутня (а.с. 10).

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон № 2262-XII.

Відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Колегія суддів зазначає, що положення статті 61 Закону №2262-ХІІ необхідно тлумачити в системному взаємозв`язку з положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, за змістом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Наведене вище дає підстави для висновку, що Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначеному законом порядку. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.09.2024 року у справі № 160/18875/23.

У справі, що розглядається судом встановили, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року у справі № 440/11638/21 відповідачем 16.12.2021 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та складено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФП69863 за Дорученням № Д ФП69863/34, пенсіонер ОСОБА_2 , згідно з яким сума до виплати пенсії ОСОБА_2 за період з квітня 2019 року по грудень 2021 року складає 354 112,00 грн (а.с. 35 зворот).

Отже, пенсійним органом 16.12.2021 року, тобто ще за життя пенсіонера ОСОБА_2 , було нараховано до виплати пенсію за період з квітня 2019 року по червень 2022 року в сумі 354 112,00 грн.

ГУПФ не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виплати ОСОБА_2 заборгованості, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду за період з квітня 2019 року по грудень 2021 року в сумі 354 112,00 грн, а відтак пенсійний орган має заборгованість з виплати пенсії перед пенсіонером ОСОБА_2 в сумі 354 112,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, а із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та відповідними документами позивач ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 , звернулась до пенсійного органу 09.06.2023 року, тобто до закінчення 6 місяців після смерті померлого чоловіка.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач, як дружина померлого пенсіонера ОСОБА_2 , звернулася до пенсійного органу за відповідною виплатою не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 пенсіонерові ОСОБА_2 , але не була йому виплачена пенсійним органом у зв`язку з його смертю.

З урахуванням наведено вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Полтавській області, та не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Інші доводи та заеречення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстави для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 18.09.2024 року