Справа № 635/9583/23
Суддя: Лук'яненко С. А.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/9583/23
Провадження № 2-а/635/8/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2024 року смт.Покотилівка Харківського району

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лук`яненко С.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Почуєва К.Ю.,

секретар судового засідання Панас О.С.,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Покотилівка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав до суду позов до УПП в Полтавській області, в якому просить визнати дії поліцейського УПП в Полтавській області сержанта поліції Холковського О.О. та т.в.о. начальника УПП в Полтавській області Є.Яковенко протиправними і скасувати постанову БАД №013250, винесену безпідставно поліцейським УПП в Полтавській області сержантом поліції ОСОБА_2 за ч.1 ст.121 КУпАП, стягнути з УПП в Полтавській області на його користь судовий збір у сумі 1073,60 грн. та витрати за отримання юридичної допомоги при складанні позовної заяви в сумі 3000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.09.2023 року о 13 годині 58 хв. він керував а/м DAF XF д.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.з. НОМЕР_2 по а/д Київ-Харків-Довжанський 208 км. Правил дорожнього руху не порушував і був безпідставно зупинений поліцейським взводу 2 роти 1 УПП в Полтавській області ОСОБА_2 , який зазначив, що є пошкодження протектора шин на автомобілі. Позивач пояснив, що пошкодження не оголюють корд, тому це не є порушенням ПДР, тоді поліцейський склав акт відповідності технічного стану транспортного засобу, де вказав, що на керованому ним автомобілі встановлені шини з різним малюнком протектора і відносно нього було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 013250 за ст. 121 ч.1 КУпАП. На вантажному напівпричепі Schmitz д.з. НОМЕР_2 дійсно були встановлені на одну вісь колеса малюнок шин яких дещо відрізнялися один від одного, але це однакові за типом малюнка шин та розміром колеса, дорожні, радіальні, всесезонні призначені для вантажного причепу. 20.09.2023 року він звернувся до керівництва УПП в Полтавській області із заявою про скасування постанови БАД №013250 як незаконно складену, але 29.09.2023 він отримав відповідь т.в.о начальника УПП в Полтавській області ОСОБА_3 про залишення постанови без змін, оскільки на керованому ним напівпричепі були встановлені на одну вісь шини з різним типом малюнку протектора, що не відповідає дійсності та зазначеним у фабулі постанови обставинам. Оскільки із зазначеною постановою він не згоден, так як вважає, що вона складена стосовно нього без законних підстав, поліцейський УПП в Полтавській області Холковський О.О. неправомірно виніс оскаржувану постанову серії БАД № 013250 від 17.09.2023 року відносно нього, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП і накладення адміністративного штрафу в сумі 340 гривень, а тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу в судове засідання.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні, оскільки процедуру притягнення ОСОБА_1 до адмністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП дотримано, відповідач категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необгрунтованими. Зазначив, що на стаціонарному посту «Лубни» працівниками поліції був зупинений керований позивачем транспортний засіб, за результатами перевірки якого було встановлено, що в нього на одну вісь встановлено шини з різним малюнком протектора. Інспектором патрульної поліції було повідомлено водія про допущені порушення, складено Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 17.09.2023 року, який він отримав, водія було ознайомлено з усіма правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується відеозаписом і підписом водія в оскаржуваній постанові. З`ясувавши всі обставини справи, працівник поліції виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, позивач погоджувався із порушенням і просив сплатити штраф на місці, що підтверджується відеозаписом. Оскільки напівпричіп є колісним транспортним засобом, на який розповсюджується дія п.6.3.1 ДСТУ 3649:2010, яким не дозволено установлення на одній осі КТЗ шин різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделей з різними малюнками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами проти ковзання та без них, працівником поліції правомірно була виненесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Крім того вважає, що витрати в сумі 3000,00 грн. за надання адвокатських послуг у вигляді ознайомлення з матеріалами в розмірі 1000 грн. та представництва в органах державної влади в розмірі 2000 грн. не охоплюється поняттями обгрунтованості та пропорційності щодо предмета спору і не є співмірними із складністю справи, яка є нескладною, а також не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання протиправними дій, оскільки у ст..286 КАС України чітко визначено, які рішення приймаються судом на результатами розгляду справ даної категорії.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Враховуючи, що представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому, на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відносно позивача 17.09.2023 року поліцейським взводу 2 роти 1 УПП в Полтавській області сержантом поліції ОСОБА_2 було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 013250 за ст. 121 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 340,00 грн. В постанові зазначено, що 17.09.2023 року о 13 годині 58 хв. а/д Київ-Харків-Довжанський 208 км. ОСОБА_1 керував а/м DAF XF д.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.з. НОМЕР_2 , в якого на одну вісь встановлено шини з різним малюнком протектора, чим порушив п.31.4.5.г ПДР України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.5 ПДР «Колеса і шини», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Відповідно до п.1 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 №549, з метою виконання цих Правил шини колісних транспортних засобів класифіковано, зокрема, за типом рисунка протектора.

Пунктом 7 розділу 2 цих Правил «Класифікація шин» встановлено, що за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком.

Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Частиною 1 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пп. 31.4.5.г, що виразилось у тому, що водій рухався транспортним засобом з напівпричепом, у якого на одну вісь встановлені шини з різними малюнками протектора шин.

Проте, п.1.10 ПДР визначено, що причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Вантажний автомобіль - вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Таким чином, причіп, вантажний автомобіль та легковий автомобіль у розумінні ПДР є різними транспортними засобами.

При цьому, згідно пп. 34.1.5.г ПДР різний тип малюнку протектора на шинах однієї вісі є порушенням лише для вантажного автомобіля, різний малюнок протектора та шини різних моделей - для легкового автомобіля. Щодо причепу, як транспортного засобу, встановлені загальні для всіх транспортних засобів правила про заборону встановлення на одну вісь транспортного засобу діагональних шин разом з радіальними, ошипованих і неошипованих, морозостійких і неморозостійких, шин різних розмірів чи конструкцій. Про малюнок протектора для причепів у цій нормі не йдеться.

Отже вимоги до причепа, як транспортного засобу чітко визначені п. 31.4.5.г ПДР, а саме забороняється встановлення на одну вісь транспортного засобу діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій для всіх транспортних засобів.

При цьому, таких вимог, як встановлення на причеп шин з різними малюнками протектора вимоги п. 31.4.5.г ПДР не містять.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів). що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

За правилами ч. 1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови.

Таким чином, суд дійшов висновку про скасування постанови серії БАД № 013250 від 17.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В той час позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій поліцейського Управління патрульної поліції в Полтавській області Холковського О.О. та т.в.о начальника УПП в Полтавській області ОСОБА_3 протиправними задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із частковим задоволенням позову у справі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн. відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У ч. 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та адвокатом Кас`яновим І.В. укладено договір про надання правової допомоги від 07.09.2023 року .

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги від 07.09.2023, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1049 Кас`янова І.В., акт наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 07.09.2023 року, в якому зазначено, що адвокатом на користь клієнта були виконані роботи та надані наступні послуги: ознайомлення з доданими матеріалами 1000,00 грн., представництво в органах державної влади-2000,00 грн., які сплачені замовником.

Частинами 4-6 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд також бере до уваги, що відповідач заперечує обґрунтованість витрат на правову допомогу.

Суд, вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, зазначає, що ст. 134 КАС України не позбавляє права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 КАС України щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому суд звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 07.09.2023 Клієнт доручає Адвокату систематично надавати правову допомогу, в тому числі з вивчення та аналізу документів Клієнта, представництво Клієнта в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності і підпорядкування, правоохоронних, контролюючих органах з усіх питань, що пов`язані із захистом і представництвом прав і інтересів Клієнта. В той час матеріали справи не містять жодних доказів представництва Клієнта адвокатом в будь-яких органах державної влади.

З огляду на викладене, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з Управління патрульної поліції в Полтавській області становить 1000 грн.

Керуючись ст.ст.121, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 243-246, 286 КАС України, ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.09.2023 року серії БАД № 013250 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 28.05.1999 року Харківським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, місцезнаходження: вул. Кременчуцька,2В, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область; ідентифікаційний код юридичної особи 40108630.

Суддя С.А.Лук`яненко