Справа № 730/834/24
Суддя: Швед Едуард Юрійович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 730/834/24 Суддя першої інстанції: Ріхтер В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Шведа Е.Ю.,

суддів - Бужак Н.П., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Борзнянського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відповідач, Борзнянський ВДВС у Ніжинському районі) про:

- визнання протиправними дій Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі щодо звернення стягнення (пенсії, стипендії, матеріальної допомоги) у розмірі 10 853,20 грн + 3 926,60 грн на виконання постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.11.2023 по виконавчому провадженню НОМЕР_4;

- зобов`язання повернути кошти у розмірі 10 853,20 грн + 3 926,60 грн на рахунок ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , установа банку ПриватБанк.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.07.2024, зокрема, позовну заяву ОСОБА_1 до Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі в частині списання коштів від 14.05.2024 повернуто на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України у зв`язку з тим, що надані Позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху пояснення не підтверджують існування об`єктивних і непереборних причин поважності пропуску строку звернення до суду із вказаною частиною позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 16.07.2024 в частині повернення позовної заяви в частині списання коштів від 14.05.2024, а справу направити до місцевого суду для продовження розгляду. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд помилково вважав початком обчислення десятиденного строку на подання позовної заяви 14.05.2024, оскільки Відповідач на цей час не був обізнаний із походженням коштів на рахунку Позивача до звернення останнього із заявою 13.06.2024. І лише після повторного списання коштів 17.06.2024 з рахунку ОСОБА_1 розпочався відлік строку звернення до суду із вказаним позовом. Крім того, наголошує на безпідставності висновків суду про те, що Рейніш Л.В. не здійснював представництво інтересів ОСОБА_1 до 27.06.2024 (дня укладення договору про надання юридично-консультативної допомоги), оскільки таке представництво здійснювалося на підставі довіреності від 07.03.2023. Окремо звертає увагу на відсутності у Позивача необхідності щоденно перевіряти рахунок, оскільки він є заблокованим. Крім іншого, підкреслює, що перебування представника Позивача на військовій службі та віялові відключення електроенергії є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, на чому наголошував і Верховний Суд у справі №826/3852/15. Також вказує на безпідставне посилання суду на банківську виписку від 09.06.2024 та неврахування ним віку Позивача й наявності в останнього права на судовий захист.

Після усунення визначених в ухвалі від 26.07.2024 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 21.08.2024.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 продовжено строку розгляду справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що про факт списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 повинен був дізнатися 14.05.2024, а відтак звернення до Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі лише 13.06.2024 за відсутності доказів, які б об`єктивно перешкоджали вчинити такі дії раніше, свідчить про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із вказаними позовними вимогами. Крім того, суд першої інстанції зауважив, що Позивач не був позбавлений можливості перевірити наявність коштів на власному рахунку та з`ясувати їх походження, а також звернутися до суду із вказаним позовом самостійно без залучення представника.

Однак з такими висновками судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою суду першої інстанції від 02.07.2024 позовну заяву було залишено без руху, зокрема, з підстав пропуску ОСОБА_1 десятиденного строку звернення до суду і неповажністю причин для його поновлення. Судом встановлено Позивачу п`ятиденний строк для усунення визначених в ухвалі недоліків. Копію цієї ухвали доставлено ОСОБА_1 та його представнику Рейнішу Л.В. 03.07.2024 о 15:30 засобами електронної пошти.

На виконання вимог ухвали від 02.07.2024 Позивачем до суду першої інстанції було подано додаткові пояснення у справі від 08.07.2024, в яких останній просив відкрити провадження у справі. В обґрунтування причин необхідності поновлення строку звернення до суду посилався на те, що оскільки до моменту звернення Позивача із заявою від 13.06.2024 Відповідач не знав про склад рахунку, з якого здійснено стягнення коштів, а відтак лише після додаткового списання Борзнянським ВДВС у Ніжинському районі 17.06.2024 коштів з рахунку ОСОБА_1 в останнього розпочався відлік строку звернення до суду з цим позовом. Окремо у додаткових поясненнях представник Позивача звернув увагу, що він є військовослужбовцем, що унеможливлює своєчасне вчинення процесуальних дій, а ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права та не має можливості особисто складати процесуальні документи.

За наслідками розгляду цих додаткових пояснень суд першої інстанції постановив оскаржувану у цій справі ухвалу, зміст якої було викладено вище.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви в частині з підстав пропуску строку звернення до суду, колегія суддів, з огляду на доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, приписи процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судовою колегією враховується, що питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалося й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, де вказано на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.

Матеріали справи свідчать, що на виконанні Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі перебуває постанова №730/1189/23, видана 13.11.2023 Борзнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу в сумі 81 600 грн (виконавче провадження НОМЕР_5).

14.05.2024 з карткового рахунку ОСОБА_1 здійснено списання коштів у розмірі 10 917,78 грн відповідно до виконавчого провадження, що підтверджується копією довідки АТ КБ «Приватбанк» від 09.06.2024 №7NN6O31NEJSAE64U та платіжної інструкції від 14.05.2024 №24201PBNKIOOeca50002.

У зв`язку з викладеним 13.06.2024 представник ОСОБА_1 - Рейніш Л.В. звернувся засобами електронного зв`язку до Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі із заявою, в якій просив повернути на рахунок ОСОБА_1 кошти у розмірі 10 853,20 грн та дозволити ОСОБА_1 зняти кошти у розмірі 3 926,60 грн з рахунку. Указана заява обґрунтована посиланням на пп. 3 п. 10-2 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», за якими тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

До цієї заяви представником Позивача було додано, зокрема, копію довідки АТ КБ «Приватбанк» від 09.06.2024 №UGNA8ETLLP42G2OD про те, що ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_3 отримує пенсійні виплати, а також копію довідки АТ КБ «Приватбанк» від 09.06.2024 №SDIIGTNPUT8103N про те, що Позивач отримує на вказаний рахунок студентські виплати.

Крім іншого, до заяви було додано копію рішення Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 25.03.2024 №18-29/VIII про надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги в сумі 5 000 грн.

Водночас, 17.06.2024 на підставі платіжної інструкції №24266PBNKI00707a0002 Борзнянським ВДВС у Ніжинському районі здійснено з карткового рахунку ОСОБА_1 стягнення у межах виконавчого провадження НОМЕР_5 в сумі 3 926,60 грн.

Вважаючи такі дії Відповідача протиправними, Позивач звернувся до суду із вказаним позовом 27.06.2024.

Отже, предметом позовних вимог є, зокрема, протиправність, на переконання ОСОБА_1 , дій Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі щодо звернення стягнення на пенсію, стипендію і матеріальну допомогу у межах виконавчого провадження НОМЕР_5 в загальній сумі 10 853,20 грн. При цьому, хоча перше стягнення коштів й мало місце 14.05.2024, водночас, на переконання судової колегії, до моменту подання Відповідачу заяви від 13.06.2024 та подальшого стягнення державним виконавцем коштів 17.06.2024 у Позивача не виникало підстав стверджувати про порушення його прав. Позаяк, як правильно зазначено Апелянтом, у Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі були відсутні відомості про склад та походження коштів на рахунку ОСОБА_1 і лише після продовження вчинення дій з їх стягнення виникли підстави для звернення до суду із цим позовом.

У площині наведеного суд апеляційної інстанції звертає увагу, що для повноцінного здійснення захисту свого порушеного права Позивач повинен не тільки бути обізнаним про сам факт порушення, але й знати чітко визначені підстави та мотиви допущення останнього.

Отже, хоча спірні дії й були вчинені Відповідачем 14.05.2024, водночас передумови, що стали підставою для звернення до суду із цим позовом, виникли у Позивача не раніше 17.06.2024, тобто з моменту наступного списання коштів з рахунку ОСОБА_1 та відсутності реагування з боку Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі на заяву від 13.06.2024 в частині повернення коштів в сумі 10 853,20 грн, стягнутих з рахунків Позивача 14.05.2024.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що за встановлених обставин у суду першої інстанції існували об`єктивні підстави вважати поважними причини пропуску строку подання позовної заяви щодо позовних вимог в частині списання коштів 14.05.2024.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приписи п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, а не п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху та позивачу надається десятиденний строк, протягом якого останній має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Скорочення такого строку законодавцем не передбачено, а тому надання Позивачу ухвалою від 02.07.2024 п`ятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви не узгоджується з приписами ч. 1 ст. 123 КАС України.

Судовою колегією враховується, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Із змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини зазначив про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, яке виявилося в надто суворому тлумаченні внутрішніми судами процесуальної норми, що позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, а також встановлені вище обставини відсутності правових підстав стверджувати про пропуск Позивачем без поважних причин строку звернення до суду із вказаним позовом в частині вимог про списання коштів 14.05.2024 дають обґрунтовані передумови стверджувати, що помилково постановлена оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню в частині.

Суд апеляційної інстанції, поміж іншим, погоджується з доводами Апелянта про помилковість твердження суду першої інстанції про відсутність у Рейніша Л.В. права представляти інтереси ОСОБА_1 у період з 14.05.2024 по 27.06.2024 (до укладення договору від 27.06.2024 №5/2024 про надання юридичної-консультативної допомоги та послуг щодо представництва), оскільки, по-перше, як свідчать матеріали справи, Рейніш Л.В. є представником ОСОБА_1 згідно довіреності від 07.03.2023, по-друге, представник позивача не зобов`язаний надавати до суду докази наявності повноважень представника такої особи в інших органах.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання Апелянта на безпідставність неврахування судом першої інстанції посилання ОСОБА_1 на віялові відключення електроенергії та проходження військової служби його представником в якості неможливості своєчасного звернення до суду. Так, хоча особа вправі самостійно та вільно обирати собі представника, однак вона повинна розуміти наслідки несвоєчасного вчинення процесуальних дій своїм повіреним. Запровадження ж віялових відключень електроенергії саме по собі не може бути самостійною та безумовною підставою для поновлення процесуального строку за відсутності доказів, що підтверджували, зокрема, факт відключення електроенергії за певною адресою у відповідний проміжок часу. Посилання Апелянта у цьому контексті на ухвали Верховного Суду у справі №826/3852/15 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 169, 242-244, 250, 287, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2024 року - скасувати в частині повернення позовної заяви про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (у порядку ч. 5 ст. 287 КАС України) в частині списання коштів від 14.05.2024.

Справу у цій частині направити до Борзнянського районного суду Чернігівської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Е.Ю. Швед

Судді Н.П. Бужак

О.М. Ганечко

Повний текст постанови складено та підписано 17 вересня 2024 року.