Справа № 509/3217/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 509/3217/24

Головуючий в 1 інстанції: Козирський Є. С.

Час і місце ухвалення: смт. Овідіополь

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Качуренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області, в якому просив про скасування постанови серії ЕНА №2180637 від 18.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що постанова серії ЕНА №2180637 винесена 18.05.2024 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії працівника патрульної поліції ОСОБА_2 при її винесенні протиправними. Вказує, що як зазначено в постанові, швидкість руху вимірювалася приладом TRUCAM ТС 008451. При цьому, зі змісту постанови не вбачається, чи був цей прилад стаціонарно встановлений у належному місці фіксації, та яка саме посадова особа здійснила збір доказів із застосуванням зазначеного приладу. Зазначає, що відповідачем було порушено вимоги ч,2 ст. 40 Закону №580-VII «Про національну поліцію». В оскаржуваній постанові, «швидкість руху вимірювалася приладом TRUCAM ТС 008451. Чим пору шив п. 12.9.6 Правил дорожнього руху - Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.». При цьому, контроль швидкості руху ТЗ здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР). Відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст. 40 Закону №580-VlI «Про національну поліцію» було здійснено контроль за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів поза межами знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху». У оскаржуваній постанові не зафіксовано відомості про вчинення порушення в межах дії зазначеного дорожнього знаку.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліцейського 1 взводу 4 роти і батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задоволено.

Скасовано постанову серії ЕНА №2180637 від 18 травня 2024 року винесену поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Кернос Сергієм Андрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме ч. 2 ст. 174 КАС України, оскільки третій особі (апелянту) не було надіслано копію позовної заяви, що позбавило прав подати відзив. При цьому, апелянт також посилається на те, що судом першої інстанції не було залучено Департамент патрульної поліції до участі у справі, а саме він є належним відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2180637 віт 18.05.2024 року, винесеної поліцейським 1 взводу 4 роги 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області молодшим лейтенантом поліції Керносом С.А., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що ОСОБА_1 рухався в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 50км/год» зі швидкістю 85 км/год, і перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом TRUCAM ТС 008451. Чим порушив п. 12.9.6 ПДР України - Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31.30.3. за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 7 ч. 1ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, предметом розгляду даної справи є законність постанови поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення органами Національної поліції здійснюється в порядку, визначеному розд. IV КУпАП.

Так, згідно зіст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху(ст. 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Така правова позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є саме відповідний орган Національної поліції, а не посадова особа, яка від імені цього органу винесла певну постанову.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області, вказавши у якості третьої особи Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

Отже, адміністративний позов позивачем заявлено до інспектора патрульної поліції особисто, тобто до неналежного відповідача.

В даному випадку, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Частиною 3 ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Стаття 43 КАС України, визначено поняття адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Відповідно до частини першої статті 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

За приписами частини третьої статті 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Одним з основних принципів адміністративного судочинства відповідно до статті 9 КАС України, є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає у тому, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта).

Підстави і порядок заміни належної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст. 48 КАС України.

Частинами третьоюп`ятою статті 48 КАС України, встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та, вирішуючи спір по суті позовних вимог, не з`ясував хто є належним відповідачем у цій справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі співвідповідача.

При цьому колегія суддів зазначає, що з аналізу статті 48 КАС України слідує, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції, оскільки як наслідок заміни неналежного відповідача справа має розглядатися спочатку.

Такий висновок був неодноразово викладений Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.06.2021 у справі №460/2903/20, від 14.12.2020 у справі №826/17787/14, від 09.07.2020 у справі №2040/5355/18, від 26.08.2020 у справі №500/2972/17, від 23.06.2020 у справі №540/2269/18 та від 30.09.2019 у справі №140/72/19.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача, має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України. Залучення ж такої особи на стадії апеляційного чи касаційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої та апеляційної інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Судом не надається оцінка доводам апелянта стосовно вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже враховуючи приведені обставини, відсутність у суду апеляційної інстанції компетенції на притягнення належного відповідача до участі в справі на стадії апеляційного перегляду справи, рішення суду першої інстанції має бути скасовано та в задоволенні позовних вимог, звернутих до особи, яка не може відповідати за позовом, належить відмовити.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що матеріали справи містять довіреність на представлення інтересів саме Департаменту патрульної поліції, оскільки це не спростовує того факту, що позов заявлений до неналежної сторони (відповідача). Натомість довіреністю виданою Департаментом патрульної поліції уповноважено представника на представництво інтересів як департаменту так і його територіальних органів.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, позбавлений можливості в межах наданої йому КАС України компетенції, виправити вказане процесуальне порушення суду першої інстанції, а тому, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з мотивів того, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки ч. 7 ст. 48 КАС України, визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте вже до належного відповідача із заявою про поновлення строку на звернення до суду у разі необхідності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 308, 310, ст.315, 317, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 17 вересня 2024 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова