Справа № 140/8326/24
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/8326/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 39 884,53 грн; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 32 563,60 грн; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 33 193,90 грн; №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024 на суму 33 446,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 жовтня 2023 року та 15 березня 2024 року ГУ ДПС у Волинській області прийняло податкові повідомлення-рішення, якими здійснило нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на об`єкт житлової нерухомості (житловий будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, були прийняті податкові повідомлення-рішення №0-0318- UA0046097 від 20.10.2023 року, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 року, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 року, №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024 року.

На переконання позивача, вищезазначені повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на наступне.

07 червня 2019 року Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області прийняла рішення №5/23 «Про встановлення ставок на місцеві податки та збори на території Підгайцівської ОТГ на 2020 рік».

Крім того, прийняла 22 травня 2020 року рішення №16/13, 06 листопада 2020 року рішення №21/8, 24 червня 2021 року рішення №8/31, 02 червня 2022 року рішення №17/12 у яких зазначено, що в період з 2020 по 2023 рік для пенсіонерів за віком діяла пільга зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік.

З урахуванням приписів підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, рішень Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області та враховуючи, що позивач є пенсіонером за віком, останній має право на вищенаведену пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Враховуючи наведене вище, відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідно до рішення Підгайцівської сільської ради №17/12 від 02.06.2022 пенсіонерам по віку передбачена пільга щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 100 відсотків; особам з інвалідністю ІІ групи - 50 відсотків.

На підставі наданих ОСОБА_1 документів - посвідчення інваліда II групи передбачається пільга 50 відсотків, однак платник у заяві просить надати йому пільгу як пенсіонеру по віку.

Крім того, за вищезазначеними підпунктами "а" - "г" підпункту 266.7.1 Податкового Кодексу України житловий будинок, який перебуває у власності ОСОБА_1 перевищує 500 квадратних метрів і пільга для житлового будинку у розмірі 120 квадратних метрів не застосовується.

Враховуючи викладене, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача заперечує проти тверджень представника відповідача викладених у відзиві з огляду на те, що підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Таким чином, сільські/селищні ради наділені правом встановлювати пільги для окремих категорій осіб зі сплати місцевих податків, яким є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Крім того, представник позивача зазначив, що при розрахунку вказаного податкового зобов`язання податковий орган для об`єкта нежитлової нерухомості гаража площею 33,6 метрів квадратних застосував ставку податку, визначеного для об`єкта житлової нерухомості, як наслідок позивачу зайво нараховано суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відтак, податкові повідомлення-рішення в частині визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки підлягають скасуванню.

Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

30.08.2024 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив у якому заперечив щодо посилань позивача про відсутність підтвердження направлень податкових - повідомлень рішень. В обґрунтування цієї позиції вказав, що відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Згідно з частиною другою розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 ПК України.

Таким чином, відповідно до вимог п. 42.2 ст. 42 ПК України, ГУ ДПС у Волинській області оскаржувані податкові повідомлення-рішення були надіслані за податковою адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 до 16.07.2024 року перебував житловий будинок загальною площею 630,30 кв.м. за адресою - АДРЕСА_1 .

20 жовтня 2023 року та 15 березня 2024 року ГУ ДПС у Волинській області прийняло податкові повідомлення-рішення, якими здійснило нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на об`єкт житлової нерухомості (житловий будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, були прийняті податкові повідомлення-рішення №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024.

Податкові повідомлення-рішення №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 були отримані позивачем 18.04.2024. Підтвердженням цієї обставини є відповідний конверт та роздруківка із сайту Укрпошти. Податкове повідомлення-рішення №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024 року було отримано позивачем 18.07.2024. Підтвердженням цієї обставини є відповідний конверт та роздруківка із сайту Укрпошти.

Зі змісту податкових повідомлень-рішень №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023, які були прийняті за період з 2020-2022 року вбачається проведення нарахування позивачу податкових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 105 642,03 грн.

За податковим повідомленням-рішенням №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024, яка прийнята за 2023 рік проведено нарахування позивачу податкових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 33 446, 02 грн.

Вважаючи ці рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Пунктом 8.3 статті 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до підпункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно.

Пунктом 10.3 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до п.п. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:

об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;

об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно п.п. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

07 червня 2019 року Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області прийняла рішення №5/23 «Про встановлення ставок на місцеві податки та збори на території Підгайцівської ОТГ на 2020 рік», яким серед іншого затвердила пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 4.

Згідно Переліку пільг для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, пільги встановлюються на 2020 рік та вводяться в дію з 01 січня 2020 року.

Крім того, зі змісту цього Переліку вбачається, що для пенсіонерів за віком встановлена пільга зі сплати податку у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік.

22 травня 2020 року Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області прийняла рішення №16/13 яким вирішила:

1. Залишити діючими на 2021 рік ставки на місцеві податки та збори, які затвердженні рішенням сесії Підгайцівської сільської ради від 07 червня 2019 року «Про встановлення ставок на місцеві податки та збори на території Підгайцівської ОТГ на 2020 рік».

2. Ставки на місцеві податки та збори застосовуються з 01 січня 2021 року на території Підгайцівської ОТГ.

06 листопада 2020 року Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області прийняла рішення №21/8 яким вирішила: Ставки на місцеві податки та збори, які затверджені рішенням сесії Підгайцівської сільської ради від 07.06.2019 року №5/23 «Про встановлення ставок на місцеві податки та збори на території Підгайцівської ОТГ на 2020 рік» і будуть діяти з 01 січня 2021 року застосувати на всій території Підгайцівської ОТГ(Підгайцівська ОТГ, Липинська ОТГ, Піддубцівська сільська рада, Романівська сільська рада, Звірівська сільська рада Ківерцівського району, Хорлупівська сільська рада Ківерцівського району).

24 червня 2021 року Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області прийняла рішення №8/31 «Про ставки на місцеві податки та збори», яким вирішила залишити діючими ставки на місцеві податки та збори, які затверджені рішенням сесії Підгайцівської сільської ради від 07.06.2019 №5/23 «Про встановлення ставок на місцеві податки та збори на території Підгайцівської ОТГ на 2020 рік» та застосувати на всій території Підгайцівської сільської територіальної громади (с. Підгайці, с. Крупа, с. Струмівка, с. Липини, с. Лище, с. Воротнів, с. Піддубці, с. Гаразджа, с. Романів, с. Ботин, с. Верхівка, с. Новокотів, с. Борохів, с. Вишнів, с. Діброва, с. Звірів, с. Веснянка, с. Олександрія, с. Хорлупи, с. Пальче).

02 червня 2022 року Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області прийняла рішення №17/12 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» яким серед іншого затвердила пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2.

Згідно Переліку пільг для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, пільги встановлюються на 2023 рік та вводяться в дію з 01 січня 2023 року.

Крім того, зі змісту цього Переліку вбачається, що для пенсіонерів за віком встановлена пільга зі сплати податку у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік.

Отже, суд підсумовує, що на території Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області в період з 2020 по 2023 рік для пенсіонерів за віком діяла пільга зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік.

Згідно п. 12.3. ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України. Згідно з п.24 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Підпунктом 12.3.3 п. 12.3 ст.12 ПК України встановлено, що копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них. Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/ або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/ або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (пп. 266.4.2 п.266.4. ст. 266 ПК України).

Зазначені рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області судом протиправними та нечинними не визнавались.

Відповідачем протилежного не доведено.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та інвалідом 2 групи, що підтверджується копіями відповідних документів (а.с. 16-17), відповідач повинен був враховувати у своїй діяльності зазначені рішення сесії Підгайцівської сільської ради визначені як 100 відсоткова пільга при сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Про необхідність врахування контролюючими органами у своїй діяльності рішень органів місцевого самоврядування щодо пільг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вказано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах, наприклад від 06.12.2022 у справі №2140/1892/18 (адміністративне провадження №К/9901/15199/19); від 27.06.2023 у справі №804/15401/15 (адміністративне провадження №К/9901/24913/18).

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 39 884,53 грн; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 32 563,60 грн; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 33 193,90 грн; №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024 на суму 33 446,02 грн прийняті ГУ ДПС у Волинській області всупереч приписів пп.266.4.2 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України, абз.1 пп.2.5.2 п.2.5 Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Враховуючи наведене, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023; №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024 ГУ ДПС у Волинській області є протиправними та підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовна заява позивача підлягає задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати згідно статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 39 884,53 грн; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 32 563,60 грн; №0-0318-UA0046097 від 20.10.2023 на суму 33 193,90 грн; №0-0318-UA0046097 від 15.03.2024 на суму 33 446,02 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський