Справа № 620/16719/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 11.01.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненаправлення на адресу органу Пенсійного фонду України в Чернігівській області матеріалів для перерахунку розміру його пенсії на дату останнього звільнення (05.11.2018);

- зобов`язати відповідача підготувати та направити на адресу органу Пенсійного фонду України в Чернігівській області матеріали для перерахунку розміру його пенсії на дату останнього звільнення (05.11.2018).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в силу вимог частини другої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» бездіяльність відповідача щодо направлення на адресу пенсійного органу документів для перерахунку розміру його пенсії станом на день останнього звільнення зі служби, є протиправною.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому відповідачем зазначено, що позивачем заявлено позовні вимоги до неналежного суб`єкта. Так, оскільки ОСОБА_1 уже перебував на пенсійному обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та йому ще у 2011 році було призначено пенсію за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», саме територіальний орган Пенсійного фонду України під час поновлення йому виплати призначеної пенсії повинен врахувати відомості щодо збільшеної кількості вислуги років позивача. Відповідач зазначив, що рішення про призначення та перерахунок пенсії, як і оцінка наявності правових підстав для таких дій, є виключними повноваженнями органів Пенсійного фонду України. В силу вимог чинного законодавства України, саме ГУПФУ в Чернігівській області, отримавши від позивача заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, мало вирішити питання про наявність/відсутність підстав для перегляду розміру раніше призначеної пенсії, з урахуванням змін у стажі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що в силу вимог частини другої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» бездіяльність відповідача щодо направлення на адресу пенсійного органу документів для перерахунку розміру його пенсії станом на день останнього звільнення зі служби, є протиправною.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 до 30.12.2010 проходив службу в ОВС та був звільнений в запас за пунктом 64 «в» Положення про проходження служби (через обмежений стан здоров`я). Станом на день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні складала 15 років 04 місяці 09 днів, в пільговому - 21 рік 06 місяців 15 днів (а.с. 16-19).

На підставі поданих уповноваженим органом документів позивачу у 2011 році призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 53% грошового забезпечення (21 рік вислуга років) (а.с. 11).

Згідно із послужним списком 14.07.2015 ОСОБА_1 прийнято на службу в ОВС.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 02.11.2018 №307 о/с позивача з 05.11.2018 звільнено зі служби за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 18 років 07 місяців 29 днів, для виплати надбавки за вислугу років - 18 років 07 місяців 29 днів, для виплати вихідної допомоги - 03 роки 03 місяці 20 днів (а.с. 12).

02.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Чернігівській області із заявою, у якій просив направити на адресу органу Пенсійного фонду України в Чернігівській області матеріали для перерахунку розміру його пенсії по лінії Національної поліції України на дату звільнення (05.11.2018), мотивуючи тим, що з урахуванням раніше обрахованої вислуги років в ОВС та вислуги років у лавах Національної поліції України, його загальна вислуга на дату останнього звільнення становить 24 роки 10 місяців 05 днів (а.с. 14).

Листом від 13.10.2023 відповідач в оформленні документів відмовив, оскільки на день звільнення зі служби вислуга ОСОБА_1 в календарному обчисленні не досягла 24 років (на день повторного звільнення зі служби вислуга років в календарному обчисленні становить 18 років 07 місяців 29 днів) (а.с. 15).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах права позивача відповідачем порушені не були, оскільки поновлення та перерахунок уже призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсії здійснюється територіальним органом Пенсійного фонду України на підставі додатково поданих особою документів, які дають право на подальше підвищення пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України від 09.04.19912 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із статтею 12 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент первинного призначення позивачу пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Відповідно до статті 2 Закону №2262-ХІІ пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу, зокрема, до Національної поліції виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

При цьому, статтею 17 Закону №2262-ХІІ передбачено, що вислуга років для призначення пенсії у разі поновлення виплати пенсії після перерви в її одержанні, яка була раніше обчислена особі, яка має право на пенсію за цим Законом, відповідно до законодавства, яке діяло на день попереднього звільнення цієї особи зі служби, перегляду не підлягає.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що у правовідносинах, що виникли між сторонами, спірним є питання наявності в ГУНП у Чернігівській області обов`язку оформлення та подання до територіального органу Пенсійного фонду України матеріалів для перерахунку позивачу розміру пенсії, з урахуванням додаткової вислуги років в Національній поліції України, що складає 03 роки 03 місяці 20 днів.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби (пункт 2 розділу І Порядку).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються, у тому числі, такі документи: 1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку); 2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії; 3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню); 4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку).

Уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії (пункт 1 розділу ІІІ Порядку).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку рішення за результатами розгляду заяви про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший приймається з урахуванням: поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви з усіма необхідними документами (переведення вперше на пенсію по інвалідності - у строк, передбачений пунктом «е» статті 50 Закону).

У свою чергу, відповідно статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, з огляду на положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, у випадку призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ, відповідні заяви подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи, де особа проходила службу.

Разом з тим, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону 2262-ХІІ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ще у 2011 році призначено пенсію за вислугу років у порядку та на умовах, встановлених Законом №2262-ХІІ.

У зв`язку зі вступом на службу до Національної поліції України, відповідно до вимог статті 2 вказаного Закону виплата пенсії позивачу була припинена.

Після звільнення зі служби ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про поновлення виплати пенсії, призначеної за вислугу років, яка була задоволена, що підтверджується відповідними протоколами (а.с. 24-25).

Суд першої інстанції вірно вказано, що в силу вимог статті 63 Закону №2262-ХІІ та Порядку саме територіальний орган Пенсійного фонду України, вирішуючи питання про поновлення виплати пенсії, повинен перевіряти надані позивачем документи та здійснювати відповідний перерахунок, у випадку подання особою додаткових документів, які дають право на подальше підвищення пенсії (в даному випадку збільшення вислуги років на 03 роки 03 місяці 20 днів відповідно до наказу ГУНП в Чернігівській області від 02.11.2018 №307 о/с).

Орган Пенсійного Фонду отримавши від позивача заяву (з документами про звільнення) про поновлення раніше призначеної пенсії, зобов`язаний вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для перегляду розміру раніше призначеної пенсії з урахуванням зміни в страховому стажі.

При цьому, вищевикладені нормативно-правові акти, у випадку поновлення раніше зупиненої виплати не передбачаються проведення нової процедури призначення пенсії, а вимагають від органів пенсійного забезпечення проведення переобчислення раніше призначеної пенсії на підставі поданих пенсіонером документів (наказ про звільнення та інформація про грошове забезпечення, копія послужного списку тощо).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно повідомив позивача про відсутність правових підстав для оформлення документів для призначення пенсії, оскільки позивач вже є пенсіонером. Водночас відповідач надав позивачу документи, необхідні для подання до органу пенсійного фонду для вирішення питання поновлення раніше призначеної пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що повноваження ГУНП в Чернігівській області в розрізі перерахунку раніше призначених пенсійних виплат визначає п.3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (постанова Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45) і ці повноваження полягають у виготовленні та поданні до органів пенсійного фонду довідок про розмір грошового забезпечення.

Однак спір з даного питання між сторонами відсутній.

Також колегія суддів звертає увагу, що при призначенні позивачу пенсії у 2011 році, йому була призначена пенсія відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В подальшому, відповідно до введених Законом №3668-VI від 08.07.2011 умов, особи, які з 01 жовтня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше, мають право на призначення пенсії в розмірі за вислугу 20 років - 50 процентів, за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Разом із тим, вищевикладені умови існували та існують для осіб, які претендують на призначення пенсії за Законом №2262-ХІІ, до яких позивач не відноситься, оскільки вже є пенсіонером з 2011 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах права позивача відповідачем порушені не були, оскільки поновлення та перерахунок уже призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсії здійснюється територіальним органом Пенсійного фонду України на підставі додатково поданих особою документів, які дають право на подальше підвищення пенсії.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.09.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна