Справа № 580/5409/24
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року справа № 580/5409/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Янківської В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання пртиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

29 травня 2024 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

1) визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №00 від 24 квітня 2024 року, якою відмовлено у зарахуванні трудового стажу та перерахунку пенсії за віком;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до загального страхового стажу позивача наступну роботу:

- БМУ Відділбуд, 11.11.76 прийнята штукатуром-маляром 3-го розряду, нак. 50-а,13.12.76; 21.09.78 звільнена за ст.З8 КЗпП УРСР, нак.71-к, 12.09.78;

- 3.10.78 прийнята тимчасово нянею-прибиральницею старшої групи дитячого саду, нак.№96 3.10.78р., 15.11.1978 звільнена за власним бажанням, нак.№106 15.ХІ.78;

- Клесовська селищна рада, 29.03.1979 зарахована на посаду діловода, нак.№1 від 29.ІІІ.79г., 28.08.1982 звільнена за власним бажанням, розп.№13 від 28.08.1982 р.;

- Катеринопільське районне виробниче обєднання Сільгоспхімія, 12.12.1983 зарахована на посаду робочої складу запасних частин, нак.№106-К від 12.12.1983р., переведена на посаду економіста-перепрограміста, нак. №109-К відіб. 12.1983р., 30.01.1984 переведена на посаду секретаря-машиністки, нак.№8-К від 30.01.84 р., 17.09.1984 звільнена згідно ст. 40 п. 4 КЗПП УРСР, наказ №85-К від 2.10.1984.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідач протиправно не врахував до її страхового стажу вищезазначені періоди роботи, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції. Позивач зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Ухвалою суду від 12.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування відзиву зазначив, що за результатами розгляду наданих документів Головним управлінням прийнято рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи, що занесені до трудової книжки НОМЕР_1 від 11.11.1976, оскільки трудова книжка заповнена з порушеннями вимог Інструкції № 58, а саме: на титульній сторінці наявне виправлення по батькові та на внутрішньому боці обкладинки відсутній запис про внесення змін на титульній сторінці. Свідоцтво про шлюб не надано. На підставі наведеного, Головним управлінням прийнято рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 11.11.1976 по 21.09.1978, з 03.10.1978 по 15.11.1978, з 29.03.1979 по 28.08.1982 та з 12.12.1983 по 17.09.1984.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві, поясненнях на позовну заяву та відзиві, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

16 квітня 2024 року позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою щодо зміни страхового стажу набутого до 01.01.2004.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області № 00 від 24.04.2024 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за поданою заявою.

У рішенні про відмову зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 11.11.1976 по 21.09.1978, з 03.10.1978 по 15.11.1978, з 29.03.1979 по 28.08.1982 та з 12.12.1983 по 17.09.1984, оскільки трудова книжка заповнена з порушеннями вимог Інструкції № 58, а саме: на титульній сторінці наявне виправлення по батькові та на внутрішньому боці обкладинки відсутній запис про внесення змін на титульній сторінці. Свідоцтво про шлюб не надано..

Позивачка, вважаючи протиправними дії щодо відмови в зарахуванні вищезазначеного періоду до страхового стажу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі, також - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Відтак, працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Згідно з записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , виданої підтверджуються періоди роботи позивача періоди роботи з 11.11.1976 по 21.09.1978, з 03.10.1978 по 15.11.1978, з 29.03.1979 по 28.08.1982 та з 12.12.1983 по 17.09.1984.

З огляду на це, записами трудової книжки позивача підтверджений вказаний страховий стаж, чого відповідач належними доказами не спростував. Доказів того, що у спірний період позивач не працював, або працював у іншому місці відповідачем не надано, тому цей період належить зарахувати.

Суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

З огляду на те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, тому суд вважає, що трудова книжка позивачки оформлена належним чином, містить відомості про дату і номер наказу про прийняття її на роботу і звільнення.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 24.04.2024 №000 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 11.11.1976 по 21.09.1978, з 03.10.1978 по 15.11.1978, з 29.03.1979 по 28.08.1982 та з 12.12.1983 по 17.09.1984 згідно трудової книжки НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 24.04.2024 №000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 11.11.1976 по 21.09.1978, з 03.10.1978 по 15.11.1978, з 29.03.1979 по 28.08.1982 та з 12.12.1983 по 17.09.1984 згідно трудової книжки НОМЕР_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА