Справа № 580/6547/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року справа № 580/6547/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування акту і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати акт форми Н-1/НПВ від 15.05.2024 розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 28.10.2023;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 28.10.2023 з поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області сержанта поліції ОСОБА_1 , та прийняти рішення у відповідності до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженим наказом МВС України від 05 жовтня 2020 № 705, склавши за його результатами акт за формою Н-1/НПВ, в якому зазначити, що нещасний випадок, який стався 28.10.2023 року близько 21 год 50 хв, є таким що стався під час виконання ним службових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що до позивача застосований такий вид дисциплінарного стягнення, як усне попередження про необхідність дотримання службової дисципліни, однак стаття 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції не містить такого виду дисциплінарного стягнення, а тому зазначає, що немає підстав вважати, що позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Представниця зазначає, що кваліфікація Комісії з розслідування нещасного випадку, що травмування 28.10.2023 поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області сержанта поліції ОСОБА_1 настало внаслідок учинення ним діяння, яке є дисциплінарним проступком, тому розслідуваний нещасний випадок визнається таким, що стався у період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач беззаперечно виконував повноваження поліції, визначені Законом України Про Національну поліцію.

Ухвалою від 08.07.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19.07.2024 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що за наслідками проведення службового розслідування, позивача було попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 не видавався, оскільки таке попередження не є видом дисциплінарного стягнення. Однак, це не виключає самого факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, яке керівник Черкаського РУП ГУНП, маючи дискреційні повноваження, розцінив як незначний та прийняв рішення не накладати дисциплінарне стягнення, а відповідно до п. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту обмежитися попередженням. Посилання позивача на те, що серед дисциплінарних стягнень такий вид стягнення як попередження про необхідність дотримання службової дисципліни відсутній вважає безпідставним, оскільки, попередження про необхідність дотримання службової дисципліни здійснюється керівником у випадку вчинення поліцейським незначного проступку. При цьому, факт попередження про необхідність дотримання службової дисципліни підтверджує вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.

29.07.2024 представниця позивача подала до суду відповідь на відзив у якій зазначила, що не перебування ОСОБА_1 у бронежилеті після завершення процесуальних дій (освідування особи) не могло бути підставою для застосування дисциплінарного стягнення, оскільки Інструкцією № 357 визначено порядок використання бронежилету протягом виконання завдання із реагування на злочинні дії та не передбачає обов`язкове постійне носіння.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходить службу у секторі реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

28.10.2023 із ОСОБА_1 трапився нещасний випадок, за наслідками якого на підставі рапорту начальника УГІ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_2 від 31.10.2023, Т.в.о. Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області 27.11.2023 затвердив висновок службового розслідування.

У висновку зазначено, що під час патрулювання на службовому автомобілі Renault Duster 2.1.3. 241099 нарядом ГРПП Чигирин-1 ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 . Т сержанта поліції ОСОБА_1 у м. Чигирин по вул. Богдана Хмельницького, 5 виявлено автомобіль ВАЗ-11173, д.м.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснював рух по тротуару, порушуючи п.п. 11.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Даний транспортний засіб, в порядку вимог п.п. 1 п. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, з використанням звукового сигналу сирени та ввімкненого проблискового маячка червоного кольору поліцейськими ГРПП Чигирин-1 було зупинено, а водію повідомлено про причину зупинки. В ході спілкування з водієм працівниками поліції встановлено, що транспортним засобом керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розмови з водієм в останнього виявлено ознаки сп`яніння, у зв`язку з чим, відповідно до вимог абзацу 2 п. 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, по знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, йому запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився. Результат тестування виявився позитивним (0,28 проміле, тест № 2866).

Не погодившись з показаннями вимірювання алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 виявив бажання пройти освідування в медичному закладі, про що повідомив поліцейських. Працівники поліції запросили ОСОБА_4 до службового автомобіля і направилися до КНП Чигиринська багатопрофільна лікарня, де його освідував на стан алкогольного сп`яніння черговий лікар ОСОБА_5 . Результат показав 0,16 проміле. Враховуючи видимі ознаки сп`яніння у ОСОБА_4 , старший лейтенант поліції ОСОБА_3 запропонував йому пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився.

Під час чекання в коридорі приймального відділення КНП Чигиринська багатопрофільна лікарня на відбір біологічних матеріалів для освідування на стан наркотичного сп`яніння старший лейтенант поліції ОСОБА_3 попросив сержанта поліції ОСОБА_1 віднести журнал направлення на освідування до службового автомобіля, який знаходився на території медичного закладу, на що останній погодився та пішов до службового автомобіля.

Через невеликий проміжок часу ОСОБА_4 попросив старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 вийти на подвір`я медичного закладу, щоб перекурити. Виходячи з приміщення, останні на східцях побачили невідомого чоловіка. В цей час по східцях піднімався сержант поліції ОСОБА_1 , який в супереч вимогам ч. З ст. 18 Закону України Про Національну поліцію під час звертання до невідомого чоловіка не представився, а одразу запитав Що, перепив?. Невідомий чоловік обурився та відповів ОСОБА_6 , будеш базарить, я зараз тебе ... конкретно. На що сержант поліції ОСОБА_1 сказав Хоч, побазаримо. Після цих слів невідомий чоловік відразу наніс сержанту поліції ОСОБА_1 удар кулаком правої руки в ділянку верхньої лівої щелепи. Сержант поліції ОСОБА_1 втратив рівновагу і впав на східці. Старший лейтенант поліції ОСОБА_3 попросив невідомого чоловіка заспокоїтися. Невідомий чоловік зайшов до приміщення медичного закладу. За ним прослідував старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , який продовжував прохати невідомого чоловіка заспокоїтися.

Після падіння на східці, сержант поліції ОСОБА_1 через кілька секунд підвівся і побачив, як старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та невідомий чоловік зайшли в середину приміщення лікарні. Сержант поліції ОСОБА_1 почав рухатися за ними. Відчинивши двері і переступивши поріг лікарні він побачив невідомого чоловіка, який відразу кулаком лівої руки вдарив сержанта поліції ОСОБА_1 . Дані події зафіксовані на відеозаписі портативного відеореєстратора № 186.

Враховуючи агресивну поведінку невідомого чоловіка, не виконання ним вимог поліцейського та з метою припинення правопорушення старший лейтенант поліції ОСОБА_3 підбіг до сержанта поліції ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 та абз. б, г п. 1 ч. З ст. 45 Закону України Про Національну поліцію, застосували відносно правопорушника фізичну силу та спеціальний засіб кайданки. В подальшому встановлено особу невідомого чоловіка, ним виявився громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Чигирин.

Вищезазначені обставини підтверджуються поясненнями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , сержанта поліції ОСОБА_1 , відеозаписом нагрудної камери № 186 яку, відповідно до записів журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, отримував старший лейтенант поліції ОСОБА_3 .

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що сержант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , в порушення вимог ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну, поліцію, ч. 1 ст. 14 Закону України Про охорону праці, п. 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 12 розділу XIII Інструкції № 357, не дбаючи про особисту безпеку і здоров`я не були екіпіровані засобами індивідуального захисту (бронежилетами та захисними шоломами), а майор поліції ОСОБА_8 здійснила неналежний контроль за екіпіруванням поліцейських під час перебування в наряді.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України Про Національну, поліцію, ч. 1 ст. 14 Закону України Про охорону праці, п. 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 12 розділу XIII Інструкції № 357, ОСОБА_1 попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни.

Згідно Акту № 12 від 15.05.2024 розслідування нещасного випадку (форма Н-1/НПВ) комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що травмування 28.10.2023 ОСОБА_1 настало внаслідок учинення ним дисциплінарного проступку, тому розслідуваний нещасний випадок визначається таким, що стався у період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Вважаючи вказаний Акт протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року № 705 (далі Порядок № 705) затверджений Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, що визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України.

Пунктом 3 розділу I вищевказаного Порядку визначено, що нещасним випадком є отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку № 705 керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок утворює комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.

Згідно п. 4 розділу III Порядку № 705 за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2).

Положеннями пункту 6 розділу III Порядку № 705 передбачено, що комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана, зокрема:

- визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; установити осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, та розробити заходи із запобігання таким нещасним випадкам;

- кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- прийняти рішення шляхом голосування членів комісії (спеціальної комісії), у разі рівної кількості їхніх голосів голос голови комісії (спеціальної комісії) вирішальний;

- скласти акти за формою Н-1 у кількості примірників, визначених рішенням комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку. У разі групового нещасного випадку скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого поліцейського. Акти за формою Н-1 прошиваються та скріплюються печаткою органу (підрозділу) поліції;

- передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та примірники актів за формою Н-1 керівникові органу (підрозділу) поліції, що утворив комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, для їх розгляду та затвердження.

У відповідності до пункту 7 розділу III Порядку № 705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є:

1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України Про Національну поліцію, здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час;

2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України Про Національну поліцію, унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.

Водночас, згідно пункту 8 розділу III Порядку № 705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є, зокрема, учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком.

Таким чином, настання нещасного випадку, у разі учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є дисциплінарним проступком, свідчить про настання нещасного випадку в період проходження служби, однак, кваліфікується, як таке, що не пов`язане з виконанням службових обов`язків.

Суд встановив, що відповідно до наказу Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 14.11.2023 № 640 призначено проведення службового розслідування щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими, що мають ознаки дисциплінарного проступку та призвели до травмування поліцейського ОСОБА_1 та створено комісію з розслідування.

Згідно Висновку службового розслідування, комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України Про Національну, поліцію, ч. 1 ст. 14 Закону України Про охорону праці, п. 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 12 розділу XIII Інструкції № 357, ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак керуючись п. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, попередити останнього про необхідність дотримання службової дисципліни.

Суд врахував, що доказів оскарження або скасування у встановленому законом порядку вищевказаного висновку службового розслідування позивач не надав.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що під час отримання позивачем травми в його діях встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вищевказаних норм.

Отже, відповідач на підставі підп. 3 п. 8 розділу ІІІ Порядку №705 правомірно склав спірний Акт № 12 за формою Н-1/НПВ, відповідно до якого, нещасний випадок трапився з позивачем в період проходження служби, однак не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Представниця позивача у обґрунтування позову зазначає про те, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не видавався, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності. Серед дисциплінарних стягнень такий вид стягнення як попередження про необхідність дотримання службової дисципліни відсутній.

Суд зазначає, що за приписами ч. ч. 1-2 ст. 19 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно визначення, наведеного в статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Отже, аналіз наведених положень та Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Водночас, частиною 11 статі 19 Дисциплінарного статуту передбачено, у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

З огляду на зазначене, суд вважає необґрунтованими посилання представниці позивача про те, що серед дисциплінарних стягнень такий вид стягнення як попередження про необхідність дотримання службової дисципліни відсутній, оскільки, попередження про необхідність дотримання службової дисципліни здійснюється керівником у випадку вчинення поліцейським незначного проступку. При цьому, факт попередження про необхідність дотримання службової дисципліни підтверджує вчинення поліцейським дисциплінарного проступку. Суд також зазначає, що обставина притягнення/не притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності не впливає на застосування у спірних правовідносинах підп. 3 п. 8 розділу ІІІ Порядку № 705, який передбачає визнання нещасного випадку таким, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків у разі його настання внаслідок учинення поліцейським дисциплінарного проступку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

2) відповідач Головне управління Національної поліції у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 18.09.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК