Справа № 580/3416/24
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3416/24 Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 03.05.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнання протиправним і скасування рішення від 20.03.2024 №97 щодо відмови у розрахунку пенсії за вислугу років з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців 2 дні;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців 2 дні, починаючи з 26.01.2022.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач всупереч норм чинного законодавства відмовив у перерахунку пенсії за вислугу років.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає про відсутність законодавчих підстав для врахування 18 років 7 місяців 23 днів - періоду з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку, оскільки він не є стажем, що належить позивачу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт наголошує, що додатковий стаж у зв`язку з перебування особи в статусі інваліда, зараховується до стажу для обрахунку пенсії до досягнення особою пенсійного віку який передбачає ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 у справі №160/13663/22 зобов`язано відповідача з 26.01.2022 перевести позивача на пенсію за вислугу років відповідно до п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту звернення, а саме з 26.01.2022.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №160/13663/22 вказане вище рішення суду скасовано в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача з 26.01.2022 перевести позивача на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «є» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту звернення, а саме з 26.01.2022, та прийнято в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовної вимоги. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області з 26.01.2022 перевести позивача на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «є» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту звернення, а саме з 26.01.2022.

На виконання вказаного вище рішення суду Головне управлінням Пенсійного Фонду України у Вінницькій області перевело позивача на пенсію за вислугу років відповідно до вказаної вище норми Закону та здійснило перерахунок і виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту звернення, а саме з 26.01.2022.

Під час переведення на інший вид пенсію розраховано з урахуванням страхового стажу 25 років 3 місяці 9 днів, тобто зменшено з 43 років 11 місяців 2 днів на 25 років 3 місяці 9 днів.

05.07.2023 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років позивача з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців та 2 дні.

Листом від 17.08.2023 № 10188-9672/Г-03/8-2300/23 відповідач відмовив у задоволенні заяви та зазначив, що для обчислення пенсії за вислугу років з урахуванням страхового стажу за період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку підстави відсутні.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року, яке набрало законної сили 07.03.2024, у справі №580/10301/23 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 05.07.2023 про перерахунок пенсії за вислугу років, з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців та 2 дні. Зобов`язано відповідача повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву позивача від 05.07.2023 про перерахунок пенсії за вислугу років, з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців та 2 дні та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням мотивів суду, вказаних у цьому рішенні.

На виконання вищевказаного судового рішення, відповідач повторно розглянув заяву позивача та прийняв рішення від 20.03.2024 №97 про відмову у перерахунку пенсії позивачу, оскільки відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою пенсійного віку. Тому відсутні підстави обчислювати пенсію за вислугу років з урахуванням страхового стажу за період встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у заявлених спірних правовідносинах відповідач прийняв рішення від 20.03.2024 №97 щодо відмови у розрахунку пенсії за вислугу років з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців 2 дні з підстав, що узгоджуються з нормами права, таке рішення не порушує заявлене право позивача на пенсійне забезпечення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком, 2) пенсія по інвалідності, 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до статті 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до ст.51 Закону № 1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Статтею 52 Закону № 1788-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, спортсмени відповідно до пункту «є» статті 55.

З матеріалів справи вбачається, що з 26.01.2022 позивача переведено з пенсії по інвалідності, яку йому призначено відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «є» статті 55 Закону № 1788-ХІІ та він не погоджується із зменшення під час такого переведення страхового стажу з 43 років 11 місяців 2 днів на 25 років 3 місяці 9 днів.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст. 24 Закону №1058-ІV).

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

За приписами пунктів 1 та 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з ч.3 ст. 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Водночас за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Суд першої інстанції вірно наголосив, що згідно з абз.2 ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV, до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Отже, під час обчислення розміру пенсії за віком до страхового стажу, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 11.04.1994 перебував на обліку, як отримувач пенсії з інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV.

Пенсію йому розраховано з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців, з яких 25 років 3 місяці 9 днів - наявний страховий стаж та 18 років 7 місяців 23 дні - період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку.

Стаж позивачу враховано до 31.12.2021.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями його паспорту і на дату розгляду справи має повних 46 років, тобто не досяг віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV.

Колегія суддів наголошує, що під час обчислення розміру пенсії по інвалідності до страхового стажу зараховується додатковий стаж - період з дня встановлення інвалідності до досягнення 60 років. Під час обчислення пенсії за віком враховується лише відпрацьований страховий стаж, додатковий стаж не враховується.

Пунктом 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Згідно з положеннями частини третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 43 Закону № 1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки ч.3 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, який відповідно до матеріалів справи у позивача становить 25 років 3 місяці 9 днів та позивач не подав додаткових документів для підтвердження страхового стажу, відсутні підстави для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача за вислугу років з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців 2 дні, починаючи з 26.01.2022.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи рішення від 20.03.2024 №97 щодо відмови у розрахунку пенсії за вислугу років з урахуванням страхового стажу 43 роки 11 місяців 2 дні з підстав, що узгоджуються зі вказаними вище нормами, таке рішення не порушує заявлене право позивача на пенсійне забезпечення, тому відповідач діяв в межах встановлених обставин з дотриманням встановленого зазначеними нормами права порядку та способу дій, а позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обрахунки пенсії, на яких ґрунтується апеляційна скарга представника позивача є не обґрунтованими, оскільки представник позивача не вказує який страховий стаж не враховано Головним управлінням при розрахунку пенсії ОСОБА_1 .

Страховий стаж позивача становить 25 років 3 місяці 9 днів та відсутній страховий стаж 43 роки 11 місяців 2 дні, який зазначає представник позивача (на момент виникнення спірних правовідносин позивачу виповнилось 45 років).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наведений позивачем розрахунок, судом не береться до уваги, оскільки його складові визначені, враховуючи його власне тлумачення Закону № 1058-IV, здійснено на власний розсуд.

Крім того, позивач не надав жодних посилань на норму закону, на підставі чого здійснено вищезазначений обрахунок пенсії.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.09.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова