Справа № 300/3382/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2024 р. справа № 300/3382/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними і скасування постанови від 22.11.2023 за №2182 та розпорядження від 22.11.2023 за №318-р, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" (надалі по тексту також позивач, Товариство, ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ") звернулося в суд з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послу (надалі по тексту також відповідач, Комісія, НКРЕКП, Регулятор) в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг за №2182 від 22.11.2023 "Про застосування санкцій до ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" за порушення Ліцензійних умов проведення господарської діяльності з постачання природного газу";
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 22.11.2023 за №318-р "Про усунення порушень ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ".
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі постанови НКРЕКП від 28.06.2023 за №1171 "Про проведення виїзної позапланової перевірки ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" та посвідчення на проведення позапланової перевірки від 12.10.2023 за №496, Сектором Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Івано-Франківській області проводилась позапланова виїзна перевірка дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.02.2017 за №201 (надалі по тексту також Ліцензійні умови).
В результаті проведеної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу складено Акт від 23.10.2023 за №440, яким зафіксовано порушення позивачем підпунктів 18, 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов та пунктів 3.1, 3.2 та 3.4 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу" від 21.09.2017 за №1156 (надалі по тексту також Мінімальні стандарти, Мінімальні стандарти та вимоги).
За результатами розгляду Акту перевірки прийнято постанову НКРЕКП від 22.11.2023 за №2182 (надалі по тексту також оскаржувана постанова), якою до позивача застосовано відповідальність у вигляді застереження щодо недопущення надалі порушень підпункту 18 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов та накладено штраф у розмірі 167 297,00 гривень за порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов.
Окрім цього, відповідачем прийнято розпорядження від 22.11.2023 за №318-р "Про усунення порушень ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" (надалі по тексту також оскаржуване розпорядження), яким зобов`язано позивача усунути порушення підпункту 25 пункту 2.2. глави 2 Ліцензійних умов, а саме: у строк до 05.12.2023 сплатити компенсацію 28 споживачам за недотримання Мінімальних стандартів, про що повідомити НКРЕКП.
Позивач вважає безпідставними та необґрунтованими постанову від 22.11.2023 за №2182 та розпорядження від 22.11.2023 за №318-р, з огляду на наступне.
Як зазначає ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ", НКРЕКП приймаючи оскаржуване розпорядження не врахувала пункти 3.5, 3.9 та 3.10 розділу 3 Мінімальних стандартів та імперативно зобов`язала позивача сплатити 28 побутовим споживачам компенсації за недотримання Мінімальних стандартів без врахування необхідності самостійного звернення цих споживачів до ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ".
Товариство вказало, що оскаржувані постанова і розпорядження прийняті без врахування суперечності між підпунктом 3 пункту 3.2 розділу 3 Мінімальних стандартів та абзацом 4 пункту 24 розділу з Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил постачання природного газу" від 30.09.2015 за №2496 (надалі по тексту також Правила постачання).
Також, на переконання Товариства, перевірку проведено із порушенням вимог пункту 4.2 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 за №428 (надалі по тексту також Порядок №428), згідно якого під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.
Додатково позивач вказав, що компенсація за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу не надається у випадках, якщо недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу було спричинено доведеними форс-мажорними обставинами, підтвердження яких здійснюється відповідно до чинного законодавства.
Вважаючи протиправними постанову від 22.11.2023 за №2182 та розпорядження від 22.11.2023 за №318-р, позивач звернулася до суду із адміністративним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви (том 1 а.с.75-76).
15.05.2024 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 15.05.2024 за №767-Ск-422-0524, якою позивач долучив адміністративний позов в новій редакції (том 1 а.с.80-159).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами (том 1 а.с.160-161).
Відповідач через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 03.06.2024 подав до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін (том 1 а.с.167-176).
03.06.2024 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява НКРЕКП із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження (том 1 а.с.177-186).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 03.06.2024 , який надійшов через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 03.06.2024 (том 2 а.с.1-127). НКРЕКП не погоджується з позовними вимогами, з огляду на наступне.
Як зазначає Комісія, НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових перевірок, у разі виявлення порушень у діях таких суб`єктів, застосувати до них за результатом проведених перевірок санкції. Питання дотримання позивачем підпункту 25 пункту 2.2. глави 2 Ліцензійних умов відносилося до питань здійснення перевірки. Таким чином, відповідач стверджує, що позапланова перевірка позивача була проведена у відповідності до норм Закону про НКРЕКП та Порядку контролю №428 у межах повноважень НКРЕКП.
Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає, що згідно підпункту 3 пункту 3.2 Мінімальних стандартів повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача. Даний стандарт введено в дію 01.01.2023, а вимоги щодо переплати отримані постачальником у І кварталі 2023 року, тобто після введення в дію зазначеного стандарту.
Також, відповідач вважає безпідставним посилання позивача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1, оскільки останній не є сертифікатом у розумінні статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 за №671/97-ВР (надалі по тексту також Закон №671/97-ВР) та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Відповідач наголошує, що відсутність додаткової заяви про надання компенсацій від споживачів, у відповідності до положень пункту 3.10 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, не є підставою для ненадання компенсації, а подання такої заяви є правом споживача, а не обов`язком.
Крім того, відповідач зазначив про безпідставність доводів позивача про відсутність у нього даних щодо ідентифікації особи, якій підлягає компенсація, оскільки в Акті №440 зафіксовано інформацію щодо повернення позивачем для споживачів сум переплат, а тому всі необхідні дані для ідентифікації споживачів у позивача наявні.
На підставі зазначеного НКРЕКП просить відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 залишено без задоволення заяву та клопотання НКРЕКП, які надійшли на адресу суду 03.06.2024, із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (том 2 а.с.128-131).
11.06.2024 засобами поштового зв`язку повторно надійшов відзив на позовну заяву від 03.06.2024 (том 2 а.с.149-306).
Комісія 13.06.2024 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подала заперечення на відповідь на відзив (том 3 а.с.1-15). НКРЕКП не погодилася з доводами позивача та зазначила, що наявність форс-мажорних обставин засвідчується саме Торгово-промисловою палатою та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14 та 141 Закону№671/97-ВР. Відповідач наголошує, що у разі необхідності, сторона яка порушила свої зобов`язання в період форс-мажорних обставин, має право звернутися до торгово-промислової палати України або уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат за отриманням відповідного сертифікату, водночас позивачем ні під час проведення перевірки, ні після її завершення не було надано відповідні документи, які підтверджують настання форс-мажорних обставин.
19.07.2024 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (том 3 а.с.16-30). НКРЕКП зазначила що 16.07.2024 Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову про відмову у задоволення апеляційної скарги ТОВ "ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ", а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 у справі №260/9781/23 залишено без змін. Відвідач звертає увагу суду на те, що доводи позову та апеляційної скарги ТОВ "ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ" ідентичні доводам позову ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" у справ №300/3382/24. З урахуванням зазначеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, додаткових пояснень у справі, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" є підприємством, що здійснює господарську діяльність із постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 16.05.2017 за №653 (том 2 а.с.120-121).
На підставі постанови НКРЕКП від 28.06.2023 за №1171 (том 1 а.с.18; том 2 а.с.31) та посвідчення на проведення планової перевірки від 12.10.2023 за №496 (том 2 а.с.32), у період з 17.10.2023 по 23.10.2023 відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу, за період діяльності з 01.07.2022 по 17.08.2023.
За результатами планової перевірки ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" складено Акт від 23.10.2023 за №440 (том 1 а.с.34-47; том 2 а.с.33-39), яким встановлено низку порушень законодавства та Ліцензійних умов, допущених Ліцензіатом при здійсненні своєї господарської діяльності з постачання природного газу, а саме:
підпункту 18 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов в частині складання звітності за №4-НКРЕКА-газ-якість-постачання (квартальна) за перший квартал 2023 року;
підпункт 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов щодо дотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, зокрема:
- пункту 3.1 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог у частині забезпечення постачальником мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу споживачу;
- пункту 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог у частині дотримання мінімального стандарту щодо повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача;
- пункту 3.4 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог у частині сплата споживачу компенсації у розмірах, наведених у додатку 3 до цих Стандартів та вимог, у разі недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.
Позивач подав до НКРЕКП пояснення та обґрунтування (заперечення) від 27.10.2023 за №767-Сл-3440-1023 до акту за №440 від 23.10.2023, складеного за результатами проведення позачергової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов з постачання природного газу (том 1 а.с.48-52).
Постановою НКРЕКП "Про застосування санкцій до ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання газу" від 22.11.2023 за №2182 накладено штраф у розмірі 167 297,00 гривень на ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" за порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов в частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП (том 1 а.с.53-54).
Також, 22.11.2023 Комісією видано розпорядження за №318-р "Про усунення порушень ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ", яким позивача зобов`язано: усунути порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, для чого у строк до 05.12.2023 сплатити компенсацію 28 споживачам за недотримання Мінімальних стандартів та вимог (том 1 а.с.55)
Позивач, вважаючи протиправними постанову від 22.11.2023 за №2182 та розпорядження від 22.11.2023 за №318-р видані відповідачем, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 за №1540-VIII (надалі по тексту також Закон №1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі по тексту також Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону №1540-VIII передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.
Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України (частина 1 статті 3 Закону №1540-VIII).
За приписами частини 2 статті 3 Закону №1540-VIII регулятор здійснює державне регулювання шляхом:
1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом;
2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг;
3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;
4) державного контролю та застосування заходів впливу;
5) використання інших засобів, передбачених законом.
Відповідно до пунктів 1, 11, 12 частини 1 статті 17 Закону №1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; розглядає справи про порушення ліцензійних умов, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства.
Абзацом 3 частини 5 статті 14 Закону №1540-VIII передбачено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.
Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (частина 9 статті 14 Закону №1540-VIII).

За змістом частин 1-3 статті 19 Закону №1540-VIII регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

У відповідності до частини 5 статті 19 Закону №1540-VIII за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі. У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом. Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

Частиною 7 статті 19 Закону №1540-VIII встановлено, що підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є:

1) подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю;

2) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, її законних прав;

3) обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії, оператором малої системи розподілу законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов;

4) перевірка виконання рішень Регулятора щодо усунення порушень вимог законодавства, прийнятих за результатами планових або позапланових перевірок;

5) перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.

Строк проведення позапланової виїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів.

У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення позапланової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до п`яти робочих днів із внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.

Під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.

У разі виявлення під час проведення позапланової виїзної перевірки однорідних порушень або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, Регулятор має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої законодавством.

Повертаючись до фактичних обставин справи, суд зазначає, що відповідач постановою від 28.06.2023 за №1171, відповідно до положень пунктів 2 і 5 частини 7 статті 19 Закону №1540-VIII, постановив провести позапланову виїзну перевірку дотримання ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" вимог законодавства та Ліцензійних умов у частині питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону №1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

За приписами частини 3 статті 22 Закону №1540-VIII у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Згідно із частиною 4 статті 22 Закону №1540-VIII Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про енергетичну ефективність".

За приписами абзацу 1 пункту 10.1 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 за №428 (надалі по тексту також Порядок №428) у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов НКРЕКП розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого або закритого слухання, питання відповідальності суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, та приймає рішення про застосування до нього санкцій.

Згідно пункту 10.3 Порядку №428 розмір штрафу розраховується НКРЕКП відповідно до затвердженого нею порядку (методики) визначення розміру штрафів, які накладаються НКРЕКП.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 за №329-VIII (надалі по тексту також Закон №329-VIII) суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 59 Закону №329-VIII передбачено, що правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

За приписами частини 3 статі 59 Закону №329-VIII у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Відповідно до підпункту "б" пункту 5 частини 4 статті 59 Закону №329-VIII Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах: від 3000 до 100000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню: за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню.

У відповідності до частини 5 статті 59 Закону №329-VIII під час визначення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами. Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.

За правилами частин 6-8 статті 59 Закону №329-VIII рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом 30-денного строку з дня складення акта перевірки. Накладення санкцій, передбачених цією статтею, не допускається, якщо порушення було виявлено через п`ять або більше років після його скоєння (у разі триваючого порушення - його припинення) або виявлення його наслідків. За одне правопорушення на ринку природного газу може застосуватися лише один вид штрафної санкції (штраф) або штраф разом із зупиненням дії ліцензії. Рішення про накладення санкцій Регулятором оскаржуються в судовому порядку.

Відповідно до положень статті 22 Закону №1540-VIII, суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України "Про природні монополії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про ринок електричної енергії","Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання в сфері державних комунальних послуг" та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції, серед іншого, у вигляді накладення штрафу.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Рішення НКРЕКП про усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірок, оформлюється розпорядженням, копія якого вручається особисто уповноваженій особі суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП), або надсилається суб`єкту, щодо якого здійснюється перевірка, рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття (пункт10.4 Порядку №428).

Досліджуючи обставини справи по виявлених відповідачем під час перевірки порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, та надаючи останнім правову оцінку, суд керується наступними аргументами.

За результатами планової перевірки ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" складено Акт від 23.10.2023 за №440 (том 1 а.с.34-47; том 2 а.с.33-39), яким встановлено низку порушень законодавства та Ліцензійних умов допущених Ліцензіатом при здійсненні своєї господарської діяльності з постачання природного газу, а саме:

підпункту 18 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов в частині складання звітності за №4-НКРЕКА-газ-якість-постачання (квартальна) за перший квартал 2023 року;

підпункт 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов щодо дотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

У результаті розгляду Акта від 23.10.2023 за №440, прийнято Постанову від 22.11.2023 за №2182, якою до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов участі дотримання мінімальних стандартів та вимог якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затвердженого НКРЕКП (том 1 а.с.53-54).

Також, 22.11.2023 Комісією видано розпорядження за №318-р "Про усунення порушень ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ", яким позивача зобов`язано: усунути порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, для чого у строк до 05.12.2023 сплатити компенсацію 28 споживачам за недотримання Мінімальних стандартів та вимог (том 1 а.с.55)

Оцінюючи доводи сторін в частині першого із виявлених порушень, судом встановлено, що позивач здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 16.05.2017 за №653 (том 2 а.с.120-121).

Підпунктом 18 пункту 2.2. Ліцензійних умов передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема складати звітність, затверджену НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з постачання природного газу та подавати її до НКРЕКП у встановленому порядку.

Постановою "Про затвердження форм звітності щодо показників якості газопостачання та інструкцій щодо їх заповнення" від 10.11.2022 за №1416 (надалі по тексту також Постанова №1416) затверджено форму звітності №4-НКРЕКП-газ-якість-постачання (квартальна) "Звіт щодо показників комерційної якості надання послуг з постачання природного газу та надання компенсацій споживачам" (надалі по тексту також форма №4-НКРЕКП- газ-якість-постачання) та інструкцію щодо її заповнення.

Форма №4-НКРЕКП-газ-якість-постачання передбачає надання постачальниками природного газу інформації щодо показників комерційної якості надання послуг з постачання природного газу та щодо дотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу та сум наданих компенсацій споживачам, у тому числі щодо повернення переплати попередніми постачальниками.

Надаючи правову оцінюючи доводи позивача стосовно не розповсюдження на нього вимог визначених Постановою №1416, суд вказує, що товариство самостійно подало дану форму звітності.

У формі №4-НКРЕКП-газ-якість-постачания (квартальна) за 1 квартал 2023 року у графі "Дата завершення надання послуги дд.мм.pppp" по 28 споживачам позивачем вказано дати, які не відповідають датам повернення коштів за реквізитами платіжних інструкцій (том 2 а.с.86-89).

Крім того, у додатку 3 до форми №4-НКРЕКП-газ-якість-постачання (квартальна) за І квартал 2023 року (том 2 а.с.86-89) у рядку 72 Ліцензіатом вказано прізвище, ім`я та по батькові заявниці " ОСОБА_1 ", при цьому, відповідно до вимоги про повернення коштів та довідки про фінансовий стан по особовому рахунку - НОМЕР_1 до ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" зверталась з вимогою про повернення коштів " ОСОБА_2 " (том 2 зворотній бік а.с.72-а.с.73). Згідно платіжної інструкції від 10.03.2023 за №11329 перераховано кошти на рахунок " ОСОБА_2 " (том 2 зворотній бік а.с.73).

Відтак, доводи позивача щодо не розповсюдження на нього вимог визначених Постановою №1416, судом до уваги не беруться, адже товариство подало звітність, тобто самостійно визначило обов`язок такого подання, однак вказало недостовірні дані, що не спростовано в ході розгляду справи.

Щодо порушення підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, суд зважає на наступні обставини із формуванням відповідних висновків.

Як вже зазначалося судом вище по тексту судового рішення, позивач здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 16.05.2017 за №653 (том 2 а.с.120-121).

Згідно пункту 1.2 глави 1 Ліцензійних умов ці Ліцензійні умови є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з постачання природного газу.

Пунктом 2.1 глави 2 Ліцензійних умов встановлено, що господарська діяльність з постачання природного газу здійснюється з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу.

За змістом підпункту 25 пункту 2.2. Ліцензійних умов при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог дотримуватись мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

Відповідно до підпункту 3 пункту 6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2500 (надалі по тексту також Типовий договір), постачальник зобов`язується обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог, передбачених цим Договором.

Пунктом 11.5 розділу XI Типового договору передбачено, що дія цього Договору припиняється, зокрема, у разі реєстрації споживача в Реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи у порядку, визначеному Правилами постачання та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493. У такому випадку дія цього Договору припиняється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі іншого постачальника.

За приписами пункту 3.1 глави 3 Мінімальних стандартів постачальник має забезпечити мінімальні стандарти якості послуг постачання природного газу споживачу.

Відповідно до положень пункту 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів, до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належить, зокрема, повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача. Даний стандарт введений в дію з 01.01.2023.

За змістом пункту 3.4 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог у разі недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, зазначених у пункті 3.2 цієї глави, Постачальник сплачує споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 3 до Мінімальних стандартів та вимог.

Згідно з пунктом 3.5 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, постачальник надає споживачу компенсацію за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу шляхом врахування суми відповідної компенсації у рахунку за спожитий природний газ у строк не більше 45 днів з дня недотримання мінімального стандарту якості (у разі недотримання мінімального стандарту, визначеного підпунктом 2 пункту 3.2 цієї глави, - з дати зміни умов договору постачання природного газу для непобутових споживачів).

Компенсація, в силу правової дії пункту 3.8 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, надається, у тому числі шляхом перерахування коштів споживачу за банківськими реквізитами.

Відповідно до пункту 3.6 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог постачальник самостійно визначає факт недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, визначає споживача, якому він має надати компенсацію за недотримання мінімальних стандартів якості, та надає таку компенсацію без додаткового звернення зі сторони споживача.

У разі ненадання постачальником компенсації за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу в порядку, визначеному пунктом 3.4 цієї глави, споживач має право самостійно звернутися до постачальника із заявою за формою, наведеною в додатку 4 до цих Стандартів та вимог (пункт 3.10 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог).

Таким чином, відсутність додаткової заяви про надання компенсацій від споживачів, у відповідності до положень пункту 3.10 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, не є підставою для ненадання компенсації, а подання такої заяви є правом споживача, а не обов`язком.

Так, ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" у першому кварталі 2023 року, після набрання чинності Мінімальними стандартами, здійснено повернення переплати 28 споживачам з порушенням строків визначених пунктом 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів та не виплатило компенсацію у розмірах наведених в додатку 3 до Мінімальних стандартів.

Оскільки у ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" відсутні договірні відносини із побутовими споживачами з травня 2022 року, позивач не постачає природний газ вказаним споживачам й не виставляє рахунки попереднім споживачам за поставлений природний газ, надання компенсації споживачам ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ", як попереднім постачальником, здійснюється відповідно до пункту 3.8 глави 3 Мінімальних стандартів шляхом перерахування коштів споживачу за банківськими реквізитами.

Також, суд звертає увагу, що в ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" наявні усі необхідні дані для надання компенсації відповідно до пункту 3.8 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, зокрема банківські реквізити споживачів, оскільки зазначені дані надавалися споживачами разом із письмовими вимогами щодо повернення переплати та відповідно до яких ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ", було здійснено повернення коштів вказаним споживачам (том 2 зворотній бік а.с.44-зворотній бік а.с.85).

Суд вважає необґрунтованими доводи Товариства, сформованими в позовній заяві про те, що "на сьогоднішній день діють дві норми права, а саме: п. 3.2 Мінімальних стандартів та абз.4 п. 24 розділу III Правил постачання, де перша має обов`язок для попереднього постачальника повертати переплати, а друга не має", зважаючи на наступне.

Так, пунктом 3.2 Мінімальних стандартів передбачено, що до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належать, зокрема, повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача (стандарт введений в дію з 01.01.2023).

Абзацом 4 пункту 24 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2496, встановлено, що у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після.

Однак, в контексті аналізу таких норм необхідне відмітити, що Мінімальні стандарти та вимоги не є похідним нормативно-правовим актом від Правил постачання, а є окремим нормативно-правовим актом, прийнятим на виконання положень пункту 20 частини 1 статті 17 Закону №1540-VIII, відповідно до якого для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор встановлює мінімальні стандарти та вимоги до якості обслуговування споживачів у сферах енергетики та комунальних послуг, визначає умови, порядок і розміри компенсації споживачам, які застосовується у разі недотримання встановлених стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів, здійснює моніторинг їх дотримання.

Проаналізувавши зміст зазначених норм, суд дійшов висновку, що дані норми не суперечать одна одній. Так пункт 3.2 Мінімальних стандартів передбачає обов`язок повернути переплату попереднім постачальником, а абзац 4 пункту 24 розділу 3 Правил постачання визначає як саме має зараховуватись переплата постачальником, не конкретизуючи "діючий постачальник" це, чи "попередній постачальник".

Окрім цього, позивачу варто мати на увазі, що відповідно до інформації наведеної у Таблиці 1 до Акту від 23.10.2023 за №440 (том 2 а.с.33-39) Комісія здійснила перевірку щодо заяв споживачів про повернення переплати зареєстрованих ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" протягом 1 кварт 2023 року, а отже у період коли вимог пункту 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів вже були чинними.

При оцінці тверджень Товариства про дотримання строків направлення оскаржуваних постанови та розпорядження, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Відповідно до пункту 10.4. Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 за №428 (надалі по тексту також Порядок №428) рішення НКРЕКП про усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірок, оформлюється розпорядженням, копія якого вручається особисто уповноваженій особі суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП), або надсилається суб`єкту, щодо якого здійснюється перевірка, рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття.

За приписами пункту 10.5 Порядку №428 рішення НКРЕКП про застереження, накладення штрафу, зупинення дії ліцензії, анулювання ліцензії приймається у вигляді постанови, копія якої вручається особисто уповноваженій особі суб`єкта, щодо якого здійснюється перевірка (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП), або надсилається суб`єкту, щодо якого здійснюється перевірка, рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття. Датою отримання такого рішення буде вважатися дата його особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або п`ятий календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Суд звертає увагу, що Постанова за №2182 та Розпорядження за №318-р прийняті 22.11.2023 (четвер) та направлені НКРЕКП в межах п`яти робочих днів, передбачених чинним законодавством, а саме 28.11.2023 (вівторок), про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 28.11.2023 ( том 2 а.с.117).

Із аналізу наведеного слідує, що Постанова за №2182 та Розпорядження за №318-р направлені Комісією позивачу вчасно, відповідно до вимог Порядку №428.

Так, як зазначає позивач та свідчить згадане рекомендоване повідомлення позивач отримав оскаржувані постанову та розпорядження 04.12.2023, тобто за день до закінчення терміну визначеного у розпорядженні від 22.11.2023 за №318-р.

Однак, суд вважає за необхідне відзначити, що Порядок денний на засідання НКРЕКП 22.12.2023 з включенням відповідного питання "Про порушення ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" вимог законодавства та Ліцензійних у провадження господарської діяльності з постачання природного газу" оприлюднено на офіційному веб-сайті НКРЕКП (https://www.nerc.gov.ua/news/22-listopada-2023-roku-vidbudetsya-zasidannya-nkrekp) разом із проектами відповідних рішень.

Разом з тим, частиною 7 статті 14 Закону №1540-VIII передбачено, що рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття

Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором.

Абзацом 3 пункту 8.8 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердженого Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.12.2016 за №2133 (надалі по тексту також Регламент НКРЕКП) передбачено, що рішення НКРЕКП, крім тих, що містять таємну інформацію, підлягають оприлюдненню протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття на офіційному веб-сайті НКРЕКП. Обсяг конфіденційної інформації, що не підлягає розкриттю, визначається НКРЕКП на підставі клопотання заінтересованих осіб з урахуванням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Суд зазначає, що постанова від 22.11.2023 за №2182 (https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zastosuvannya-sankcij-do-tov-ivano-frankivskgaz-zbut-za-porushennya-licenzijnih-umov-provadzhennya-gospodarskoyi-diyalnosti-z-postachannya-prirodnogo-gazu) та розпорядження від 22.11.2023 за №318-р (https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-usunennya-porushen-tov-ivano-frankivskgaz-zbut-2) були оприлюднені на офіційному веб-сайті НКРЕКП 23.11.2023.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав можливість ознайомитися із змістом оскаржуваних постанови та розпорядження з 23.11.2023.

В поясненнях та обґрунтуваннях (запереченнях) до акту №440 від 23.10.2023, складеного за результатами проведення позапланової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов з постачання природного газу від 27.10.2023 за №767-Сл-3440-1023 (том 1 а.с.48-52) ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1, в якому зазначено, що Торгово-промислова палата України засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України та введення воєнного стану в України є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам виконання яких/-го настало згідно з умовами договору контракту угоди законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Надаючи оцінку згаданим посиланням позивача та наданим на їх обґрунтування документам, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями Постанови №1416 затримка у наданні послуги внаслідок форс- мажорних обставин або з вини споживачів має бути документально підтверджена (пункт 3.1 Розділу 3 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 4-НКРЕКП-газ- якість-постачання (квартальна) «Звіт щодо показників комерційної якості надання послуг з постачання природного газу та надання компенсацій споживачам»), згідно з Мінімальними стандартами настання форс-мажорних обставин підтверджується відповідно до чинного законодавства (пункт 3.14 Мінімальних стандартів)

Відповідно до частини 1 статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 за №671/97-ВР (надалі по тексту також Закон №671/97-ВР) Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 статті 141 Закону №671/97-ВР)

Отже, саме сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, є відповідним посвідченням форс-мажорних обставин.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.07.2023 у справі №560/9742/22.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Однак, лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 є документом загального інформаційного характеру, а тому цей лист не може вважатися сертифікатом ТПП, виданим відповідно до положень статті 141 Закону України від 02.12.1997 за №671/97-ВР "Про торгово-промислові палати в Україні", і не є доказом настання форс-мажору (обставин непереборної сили) для певного суб`єкта господарювання у конкретному зобов`язанні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 у справі №910/8580/22.

Суд підкреслює, що під час перевірки позивачем не було надано копії документів уповноваженої установи, які б могли підтвердити настання випадків, які можливо віднести до обставин непереборної сили - форс-мажору.

Таким чином, слід погоджується із висновками відповідача, що ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" не було надано належні документи на підтвердження настання форс-мажорних обставин при наданні послуг для кожного із 28 споживачів, вказаних в Акті за №440, та засвідчених відповідно до вимог чинного законодавства.

Поряд з цим, відповідно до пункту 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати від 15.07.2014 за №40(3) (надалі по тексту також Регламент №40(3)) форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот. повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/ імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Форс-мажорними можуть бути визнані ті обставини, які не зазначені увищенаведеному переліку, проте відповідають критеріям форс-мажорних згідно з положеннями пункту 6.9 цього Регламенту, не суперечать законодавству України і узгоджені сторонами у договорі, контракті, угоді як такі, то звільняють їх від цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 6.9. Регламенту №40(3) передбачено, що надані Заявником документи для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) мають свідчити про:

- надзвичайність таких обставин (носять винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін);

- непередбачуваність обставин (їх настання та наслідки неможливо було передбачити, зокрема, на момент укладення відповідного договору, перед терміном настанням зобов`язання або до настання податкового обов`язку);

- невідворотність (непереборність) обставини (неминучість події та/або її наслідків);

- причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

Позивач у позові до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносить наступні подій: військова агресія російської федерації проти України та введення на території України воєнного стану; значне скорочення штату працівників Товариства, перебої в роботі АТ "Укрпошта" та АТ "Ощадбанк", "блек-аут", аномально велика кількість звернень побутових споживачів щодо повернення коштів, призвели до неможливості своєчасного повернення побутовим споживачам".

Однак, суд вважає, що зазначені події, у межах спірних правовідносин, не відповідають критеріям форс-мажорних обставин, з огляду на наступне.

ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСИ ЗБУТ" та об`єкти споживачів, щодо яких не дотримано мінімальні стандарти, які згідно з даними реєстру надання послуг та письмових звернень споживачів не знаходяться на територіях, на яких велись бойові дії у 2022-2023 роках, у тому числі у І кварталі 2023 року або тимчасово окупованих російською федерацією, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 за №309.

Позивач надав суду інформаційну довідку щодо чисельність працівників ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСИ ЗБУТ" від 14.05.2024 за №767-Д-1-0524 (том 1 а.с.159), згідно якої "Через відсутність постачання природного газу побутовим споживачам кількість працівників ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСИ ЗБУТ" скорочено з 76 штатних працівників (станом на 08.06.2022) до 17 штатних працівників (станом на 30.09.2023).

Середньооблікова чисельність штатних працівників на період 20.10.2023 складає 17 осіб".

Оцінюючи інформацію, зафіксованій в коментованій довідці, суд виходить із того, що остання не містить відомостей про періодичність звільнення працівників, навантаження працівників, прийняття нових працівників у означений період, не свідчить про відсутність спеціалістів, в посадові обов`язки яких входить повернення переплат споживачам.

Позивач не надав суду будь яких інших доказів, які б підтверджували факт відсутності працівників, які б могли вчасно повернути переплати споживачам.

Варта вкотре наголосити, що надані позивачем докази не посвідчують наявність форс-мажорних обставин, а саме сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, який і є відповідним посвідченням форс-мажорних обставин.

Суд наголошує, що переведення споживачів відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 за №198 "Про постачання природного газу побутовим споживачам", не є свідченням непередбачуваності обставин з забезпечення виконання Ліцензіатом своїх зобов`язань відповідно до вимог Ліцензійних умов та Мінімальних стандартів та вимог.

Так, підпунктом 25 пункту 2.2 Ліцензійних умов передбачено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема, дотримуватись мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

При цьому, відповідно до пункту 3.2 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог (у редакції постанови НКРЕКП від 10.11.2022 за №1415) до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належить, зокрема, повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача. Даний стандарт введений в дію з 01.01.2023.

Згідно з пунктом 3.4 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог у разі недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, зазначених у пункті 3.2 цієї глави, Постачальник сплачує споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 3 до Мінімальних стандартів та вимог.

Так, Актом перевірки за №440 зафіксовано, надходження до позивача заяв споживачів про повернення переплати вартості природного газу на їх поточний рахунок у І кварталі 2023 року.

Водночас, проміжок часу між прийняттям Міністерством енергетики України наказу від 08.06.2022 за №198 та отриманням позивачем заяв від споживачів про повернення переплати вартості природного газу складає загалом пів року.

Таким чином, надіслані на адресу позивача вимоги про повернення переплати вартості природного газу не є подією, яку позивач не міг передбачити чи подією яка носить надзвичайний характер.

Отже, станом І квартал 2023 року, тобто на момент надходження вимог споживачів про повернення переплати вартості природного газу, позивач знав про наявність таких переплат та міг передбачити появу таких вимог споживачів.

З огляду на усі вище викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийнятих НКРЕКП постанови від 22.11.2023 за №2182 та розпорядження від 22.11.2023 за №318-р та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.

Наостанок, суд виснує, що відповідно до пункту 3.6 глави 3 Мінімальних стандартів, постачальник самостійно визначає факт недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, визначає споживача, якому він має надати компенсацію за недотримання мінімальних стандартів якості, та надає таку компенсацію без додаткового звернення зі сторони споживача.

Тому, відсутність додаткової заяви про надання компенсації від споживачів, у відповідності до положень пункту 3.10 глави 3 Мінімальних стандартів та вимог, не є підставою для ненадання компенсації, а подання такої заяви є правом споживача, а не обов`язком.

Є необґрунтованими аргументи Товариства про порушення Комісією вимог пункту 4.2 Порядок №428, згідно якого під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки, з обов`язковим здійсненням перевірочних заходів виключно по тих зверненнях, які надійшли до комісії, а не робити перевірку всіх звернень, які відображені у звіті №4-НКРЕКП-газ-якість-постачання (квартальна) за 1-й квартал 2023 року, зважаючи на такі мотиви.

Матеріалами справи засвідчено, що підставою для проведення спірної позапланової перевірки стали не тільки звернення фізичних осіб стосовно неповернення на письмові вимоги споживачів природного газу коштів переплати за послуги постачання природного газу, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками із недотриманням встановлених законодавством строків їх виконання та мінімальних стандартів якості, але й також перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.

Вказані підстави відповідають пункту 2 і 5частини 7 статті 19 Закону №1540-VIII.

У адміністративному позові Товариство посилається тільки на редакцію абзацу першого пункту 4.2 Порядку №428, за змістом якого під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.

В той же час, позивач не згадує положення абзацу другого пункту 4.2 Порядку №428, вище оцінені судом при перевірці питання дотримання відповідачем порядку організації проведення спірної перевірки, яким визначено, що у разі виявлення під час проведення позапланової виїзної перевірки однорідних порушень або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, НКРЕКП має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до ліцензіата відповідальності, передбаченої законодавством.

Щонайменше застосування Регулятором приписів абзацу другого пункту 4.2 Порядку №428 спростовують коментовані доводи Товариства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .

Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ТОВ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБАТ"не підлягають до задоволення.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру в розмірі 6 056,60 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи платіжна інструкція в національній валюті від 05.04.2024 за №2335 (том 1 а.с.17).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 39595350) адреса реєстрації: вул. Короля Данила, 16А, м. Івано-Франківськ, 76010;

відповідач Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (ідентифікаційний код юридичної особи 39369133), вул. Сім`ї Бродських, 19, м. Київ, 03057.

Суддя Чуприна О.В.