Справа № 471/849/24
Суддя: Гукова І. Б.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/849/24
Провадження №2-а/471/3/24
Номер рядка звіту 27
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське справу № 471/849/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови серії ЕГА № 1471362 від 23.06.2024 року про накладення на неї, адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 червня 2024 року в с. Новокрасне Первомайського району Миколаївської області відносно ОСОБА_1 , поліцейський відділ поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області (с-ще Арбузинка) сержант поліції Жуганов М.О. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1471362 від 23.06.2024 року та притягнув до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 850 грн.

В постанові вказано, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб та повідомила про факти, який насправді не було, однак який саме в даному протоколі не вказано.

Вважає дії поліції неправомірними, а постанову від 23 червня 2024 року незаконною.

Так, з постанови вбачається, що виклик працівників поліції був здійснений стосовно фактів, яких насправді не було, однак не конкретизовано взагалі з якого приводу був здійснений дзвінок та виклик. Проте, її помилка чи висновки в оцінці відповідних дій ОСОБА_2 на предмет вчинення ним психологічного насильства, не є свідченням здійснення нею умисних дій, які б підпадали під ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

В свою чергу відповідач, як суб`єкти владних повноважень, не вказав жодного належного та допустимого доказу, для підтвердження наявності в її діях складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Позивач категорично заперечує свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Під час судового засідання 10.09.2024 року представник підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та додатково зазначила, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , з яким мають спільну дитину. Після припинення шлюбних відносин між ними склалися неприязні відносини. ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, хоча вони спільно не проживають, він приходить до неї додому та провокує сварки, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 КУпАП та відносно нього було прийнято тимчасовий заборонний припис. 23.06.2024 року ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_1 та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував, а потім прийшов до неї додому. Розуміючи, що ОСОБА_2 знову має намір вчинити стосовно неї та їхньої спільної дитини психологічне насилля, вона викликала наряд поліції. Однак, працівники поліції, поспілкувавшись з ОСОБА_2 припинили подальшу перевірку та склали відносно неї постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 183 КУпАП. Проте, обставини викладені у постанові не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 дійсно мала усі переконання, що дії ОСОБА_2 спрямовані на спричинення їй психологічного насилля. Тому представник позивача просила суд скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрите провадження у справі.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Миколаївській області у судове засідання надіслав відзив, у якому просив суд відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Постановою серії ЕГА №1471362 від 23.06.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 850 грн.(а.с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку .

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В ст.280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

В той же час, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності, а саме: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина:

- вважала права порушеними чи такими, що можуть бути порушені;

- розраховувала на захист прав поліцією;

- не має прямого умислу на вчинення правопорушення повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.

Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий. «Повідомлення» на спецлінію «102» не може кваліфікуватися завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції як адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Завдання поліції поліцейські послуги, зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію України»).

Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку.

Як встановлено матеріалами справи, позивачка ОСОБА_1 визнана винуватою у завідомо неправдивому виклику поліції.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що поліцейським перед винесенням відносно позивачки ОСОБА_1 постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності було перевірено та надано оцінку обставинам, які зумовили позивачку зателефонувати на лінію «102».

Суд звертає увагу, що навіть у випадку, коли особа звертається із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина також не може сама по собі бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності без з`ясування умислу на подання неправдивої інформації, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України.

В п. 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020, справа №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Представником заявника до справи долучено копію відповіді ВП №1 Вознесенського РУП в Миколаївській області на адвокатський запит щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з якої вбачається, що 02.12.2023 року відносно гр. ОСОБА_2 за вчинення домашнього насильства складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника на термін 10 діб. З 02.12.2023 року гр. ОСОБА_2 перебуває на превентивному обліку відділення поліції як кривдник. 27.12.2023 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП розглянуто Братським районним судом Миколаївської області, ОСОБА_2 визнано винним та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.(а.с.51).

Отже, заявник,здійснюючи виклик працівників поліції, дійсно вважала, що відносно неї може бути здійснена протиправна поведінка.

Оскільки відповідальність за ст.183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, а позивач здійснив такий виклик з метою захисту своїх прав, будучи впевненим у необхідності та правомірності таких дій, суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача умислу на вчинення такого правопорушення, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та не спростовано тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням зазначеного, постанову серії ЕГА №1471362 по справі про адміністративне правопорушення від 23.06.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно неї, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, - закрити.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн. на підставі ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення з врахування коефіцієнту становить 484,40 гривень.

У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 484,40 грн. Також позивач має право звернутись до суду з клопотаннями про повернення йому суму надміру сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА №1471362 по справі про адміністративне правопорушення від 23.06.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,40 грн.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Миколаївській області, адреса: вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв Миколаївська область, .

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - Гукова І. Б.