Справа № 456/2446/24
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2446/24
Провадження № 2-а/456/42/2024
РІШЕННЯ

іменем України

19 серпня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 585447 від 27.04.2024 року винесену інспектором відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст.122 КУпАП за те, що 27.04.2024року о 14:40 на автодорозі Київ-Чоп (564км.) керуючи автомобілем BMW X5 н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки п.1.1 ПДР України, чим порушив пункт правил 8.5.1 ПДР України. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Працівник поліції виніс на позивача постанову без проведення процедури розгляду справи та відповідно не виконавши процесуальних дій, які передбачає процедура, регламентована розділом ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Працівником поліції було порушено зокрема п.9 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який передбачає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не дослідив докази по справі особисто та не надав їх для ознайомлення особі, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. Крім того постанова серії БАД № 585447 від 27.04.2024 року у пункті 7 «До постанови додається» відсутні будь-які докази фіксації правопорушення, що у свою чергу свідчить про відсутність доказів по справі, а отже згідно ст. 251 КУпАП про неможливість встановлення факту наявності чи відсутності правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 585447 від 27.04.2024, винесеної інспектором відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Шаран Т.В. вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із постанови вбачається, що 27.04.2024 року о 14:40 на автодорозі Київ-Чоп (564км.) ОСОБА_1 керуючи автомобілем BMW н.з НОМЕР_1 перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки п.1.1 ПДР України, чим порушив пункт правил 8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач звертаючись до суду з позовом вказує, що під час керування транспортним засобом 27.04.2024 року о 14 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Чоп 564км, він не допускав жодних порушень, в тому числі і вимог п.8.5.1 ПДР України.

Будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, поліцейським ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 суду не надано.

Така правова оцінка щодо належності доказів у справі висловлена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Також, з урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі, постанові фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем вищеописаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 585447 від 27.04.2024 є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 585447 від 27.04.2024 року винесену інспектором відділу поліції №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області Шаран Т.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас