Справа № 460/17038/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань судового контролю за виконанням судових рішень в
адміністративних справах
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.А. Борискін, розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача в адміністративній справі за позовом
до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області
про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,
У провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.09.2023, що набрало законної сили 19.02.2024, позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, оформлену листом від 30.06.2023, у прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області прийняти декларацію ОСОБА_1 від 21.06.2023 про відмову від громадянства російської федерації.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області.

06.03.2024 судом видано виконавчий лист №2 про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області прийняти декларацію ОСОБА_1 від 21.06.2023 про відмову від громадянства російської федерації.

Листом від 22.03.2024 №М-14/6/5601-24/5601.11/1142-24 Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повідомило позивача про те, що на виконання судового рішення у справі №460/17038/23 прийнято декларацію позивача про відмову від громадянства російської федерації від 21.06.2023 та долучено до матеріалів справи про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України". Також у вказаному листі відповідач звертав увагу на те, що поданій декларації про відмову від іноземного громадянства незалежною від позивача причиною неотримання документа про припинення громадянства російської федерації зазначено пункт 4 а саме: "процедура оформлення припинення громадянства (підданства) російської федерації не здійснюється". Вказано, що пункт 4 декларації не може бути застосований як незалежна причина неотримання документу про припинення іноземного громадянства, оскільки законодавством російської федерації передбачена процедура оформлення припинення громадянства російської федерації та у зв`язку із збройною агресією росії на території України є призупиненою внаслідок розірвання дипломатичних стосунків України з російською федерацією. Поряд із цим, відповідач зауважував, що на даний час в УДМС у Рівненській області відсутні будь-які застереження щодо можливої підстави для відмови позивачеві у виході з громадянства російської федерації. Інформував, що ДМС України розроблено проєкт Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканості України", поданий Кабінетом Міністрів України (реєстр.№9585 від 07.08.2023), яким передбачено, що громадяни російської федерації та громадяни республіки білорусь, які в період з 24.02.2020 набули громадянство України відповідно до Закону України "Про громадянство України" і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані будуть подати документ про припинення іноземного громадянства протягом року з дня припинення чи скасування воєнного стану, якщо строк виконання такого зобов`язання вже сплив.

19.07.2024 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №75577359 з примусового виконання даного виконавчого листа.

Листом від 23.07.2024 №5601-9-2726/561-24 Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повідомило начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2024 у справі №460/17038/23, 22.03.2024 УДМС у Рівненській області прийнято декларацію ОСОБА_1 від 21.06.2023 про відмову від громадянства російської федерації. Зазначило, що УДМС у Рівненській області листом від 22.03.2024 №М-14/6/5601-24/5601.11/1142-24 повідомлено Меркулову Олену про прийняття вказаної декларації. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", відповідач просив державного виконавця виконавче провадження №75577359 від 19.07.2024 закрити, у зв`язку із добровільним виконанням рішень вищевказаних судів до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.07.2024 закінчено виконавче провадження №75577359, з огляду на встановлене фактичне повне виконання рішення відповідно до повідомлення Управління ДМС України в Рівненській області №5601-9-2726/561-24 від 23.07.2024.

09.09.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю на підставі ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області у визначений судом строк подати звіт про належне виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 у справі №460/17038/23.

Мотивуючи подану заяву ОСОБА_1 зазначала, що рішення суду у даній справі залишається невиконаним і вона позбавлена можливості оформити паспорт громадянина України, що дискримінує її в порівнянні з іншими громадянами, іноземцями та особами без громадянства. Серед іншого, позивач зазначала, що листом від 22.03.2024 №М-14/6/5601-24/5601.11/1142-24 Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області повідомило її про те, що на виконання судового рішення у справі №460/17038/23 було прийнято декларацію про відмову від громадянства російської федерації від 21.06.2023, однак фактично належних дій щодо виконання судового рішення міграційним органом вчинено не було. Наголошувала, що невиконання судового рішення у справі №460/17038/23 також підтверджується подальшим зверненням відповідача до суду із заявою про відстрочення виконання такого рішення та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, прийнятою за наслідками розгляду відповідної заяви. ОСОБА_1 зауважувала, що 25.07.2024 вона повторно зверталася до відповідача із заявою щодо виконання судового рішення, однак відповіді не отримала. Наголошувала, що судовим рішенням у справі №460/17038/23 відповідача було зобов`язано саме прийняти декларацію про відмову від російського громадянства, а не розглянути таку декларацію і долучити її до матеріалів справи. Вказувала, що боржник не може виконувати судове рішення як йому заманеться та просила подану заяву задовольнити.

Заява розглядається у порядку письмового провадження без виклику сторін, оскільки положення ст.382 КАС України не встановлює обов`язку проводити судове засідання при розгляді таких категорій заяв.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2-4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до приписів ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18).

Суд зауважує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Водночас, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), КАС України передбачає ще один вид судового контролю за виконанням судового рішення шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Так, ч.1 ст.383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Однак, підстави їх застосування є різними, а саме:

невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача (ст.382 КАС України);

обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням (неналежним виконанням) судового рішення у справі (ст.383 КАС України).

Таким чином, спосіб судового контролю, передбачений статтею 382 КАС України, спрямований на забезпечення виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, яке залишається не виконаним повністю.

При цьому, аби застосувати вказаний спосіб судового контролю, суд повинен мати обґрунтовані сумніви у виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку - виконання судового рішення.

У свою чергу, особа, яка звертається із заявою про встановлення судового контролю у порядку, передбаченому ст.382 КАС України, повинна навести достатні аргументи, які б підтверджували необхідність застосування такого виду судового контролю.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними постановах від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 29.04.2022 у справі №120/2914/19-а, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Зі змісту заяви про встановлення судового контролю судом встановлено, що позивач просить встановити відповідачу строк для подачі звіту про належне виконання рішення суду відповідно до ст.382 КАС України.

Разом з тим, фактично аргументом для подання даної заяви є виконання відповідачем судового рішення у справі, на думку позивача, не у спосіб, визначений таким рішенням, тобто протиправність дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Тобто підстави, зазначені в такій заяві, не дають суду можливості для застосування судового контролю за виконанням судового рішення, визначеного ст.382 КАС України.

Крім того, як встановлено судом, постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.07.2024 закінчено виконавче провадження №75577359, з огляду на встановлене фактичне повне виконання рішення відповідно до повідомлення Управління ДМС України в Рівненській області №5601-9-2726/561-24 від 23.07.2024.

Доказів нечинності чи скасування вказаної постанови матеріали справи не містять.

Таким чином, відсутні підстави для встановлення контролю за виконанням судового рішення, яке було виконане.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтувань та не надано доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, визначеного ст.382 КАС України, виконавче провадження з примусового виконання відповідного судового рішення закінчене у зв`язку з його фактичним виконанням, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 166-167, 248, 256, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №460/17038/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 17 вересня 2024 року

Суддя С.А. Борискін