Справа № 320/15364/21
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

за участю секретаря Барміної Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної прокуратури (відповідач-1), Офісу Генерального прокурора (відповідач-2), П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (відповідач-3), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-3 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" від 13.09.2021 № 174;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника відповідача-1 від 22.10.2021 № 812 к;

- поновити позивача на посаді прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури України;

- стягнути з відповідача-1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 26.10.2021;

- стягнути з відповідача-2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є недоведеними та висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що є підставами для скасування зазначеного рішення. Вказано, що фактично у відповідачів - Офісу Генерального прокурора та Київської обласної прокуратури, відсутні докази неуспішного проходження позивачем 2 етапу атестації, оскільки інструмент «PSYMETRICS» неспроможний завантажити та зберегти запитання та відповіді, що були сформовані під час тестування. Відтак, вказано, що у відповідача не було достатніх правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень та наказу.

Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без позивачки.

Представники Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора заперечили проти задоволення вимог апелянта, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 (попереднє прізвище відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 27.01.2021 - Кукса) працювала в органах прокуратури, починаючи з 1999 року, зокрема, з 15.12.2015 - на посаді прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області.

08.10.2019 позивачем на ім`я Генерального прокурора подано заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона подана позивачем на підставі пункту 10 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX, із підтвердженням наміру пройти атестацію та з наданням згоди на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Так, позивач у своїй заяві зазначила, що з умовами та процедурами проведення атестації, визначеної відповідним Порядком, а також із наслідками неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації та за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» зазначеного Закону, у вигляді звільнення з посади прокурора вона ознайомлена, усвідомлює та погоджується.

У зв`язку з запровадженням реформування системи органів прокуратури наказом Генерального прокурора від 10.09.2020 № 422 відповідно до положень пунктів 9, 11, підпункту 8 пункту 22 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX, статті 9 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, пунктів 2, 4 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 03.10.2019 № 221, пунктів 2-4 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 17.10.2019 № 233, з метою атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) створено Першу кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

У жовтні 2020 року позивачем успішно складено іспит з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, внаслідок чого вона була допущена до етапу складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Наказом виконуючого обов`язки Генерального прокурора від 07.10.2020 року № 474 встановлено прохідний бал (мінімально допустиму кількість балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - 93.

04.11.2020 позивач проходила іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Відповідно до даних відомості про результати тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач за проходження вербального блоку набрала 100 балів, абстрактно-логічного блоку - 76 балів, що складає 88 балів за середньо - арифметичним показником. Результати тестування позивач підтвердила власноручним підписом у відповідній графі відомості.

Протоколом № 10 від 04.11.2020 засідання Першої кадрової комісії затверджено список осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, до якого включено позивача із результатом 88 балів.

На наступний день (05.11.2020) позивач звернулась до Першої кадрової комісії із заявами аналогічного змісту про надання можливості повторно пройти тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Позивачем у заявах зазначено, що підставою для такого звернення стало неодноразове зависання комп`ютерної техніки, що позбавило можливості вчасно розв`язати декілька завдань.

При цьому у вказаних заявах позивачем зазначено, що про наведені вище обставини, що виникли у процесі анонімного тестування, позивач не повідомляла спостерігача чи члена кадрової комісії.

Рішенням Першої кадрової комісії, оформленим протоколом від 20.11.2020 № 12, заяви позивача задоволено, внесено позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та виключено зі списку осіб, які 04.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Згідно з наказом Офісу Генерального прокурора від 16.07.2021 № 236 визнано такими, що втратили чинність, накази Генерального прокурора про створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), у тому числі наказ від 10.09.2020 № 422 «Про створення Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)».

З метою забезпечення атестації прокурорів місцевих прокуратур військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) наказом Офісу Генерального прокурора від 22.07.2021 № 239 створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів.

Відповідач-3 за результатами отримання від кадрового підрозділу відповідача-2 матеріалів атестації стосовно прокурорів, щодо яких приймались процедурні рішення кадровими комісіями, діяльність яких припинено (у тому числі Першою кадровою комісією), провів 25.08.2021 засідання з питань включення до графіку складання іспитів у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки прокурорів, у тому числі позивача (31 питання порядку денного засідання, оформленого протоколом від 25.08.2021 № 6).

За результатами розгляду цього питання члени комісії проголосували проти включення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки з підстав наявності законодавчої заборони на повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів.

Згідно з додатком № 1 до протоколу відповідача-3 від 13.09.2021 № 11 позивача включено до переліку прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), які за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яке відбувалося з 02.11.2020 по 09.11.2020, набрали менше прохідного балу (93 бали) і неуспішно пройшли атестацію.

Рішенням від 13.09.2021 № 174 відповідач-3, керуючись вимогами пунктів 13, 16, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX, пунктом 6 розділу І, пунктами 5, 6 розділу ІІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 03.10.2019 № 221, з урахуванням того, що позивач за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрала 88 балів, що є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту, встановленого наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 № 474, не допустив позивача до етапу проходження співбесіди та припинив її участь в атестації. У зв`язку з цим позивач визнана такою, що неуспішно пройшла атестацію.

Наказом керівника Київської обласної прокуратури від 22.10.2021 № 812к позивача звільнено з 25.10.2021 із займаної посади та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX).

Вважаючи своє звільнення протиправним, позивачка звернулася з даним позовом до адміністративного суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача-3 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" від 13.09.2021 № 174 є цілком обґрунтованим, відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (Закон України № 1697-VII) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX (далі - Закон України № 113-IX) запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку із чим до Закону України № 1697-VII були внесені зміни.

Статтею 14 Закону України № 1697-VII у зв`язку із внесенням до неї змін Законом України № 113-ІХ передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури. Зокрема, встановлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10 000 осіб.

Приведення у відповідність із вимогами статті 14 Закону України № 1697-VII кількісного складу органів прокуратури здійснюється, окрім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону України № 113-ІХ.

Пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-IX (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно з пунктом 9 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.

Прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації (пункт 9 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ).

Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-IX атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Відповідно до пункту 14 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Пунктом 16 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ визначено, що за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію. Повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів забороняється (пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ).

На виконання вимог пунктів 7-17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок № 221).

Пунктом 6 розділу I Порядку № 221 визначено, що атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

В силу вимог пунктів 9, 10 розділу I Порядку № 221 атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Заява подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно).

Відповідно до пункту 11 розділу I Порядку № 221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора.

У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.

Пунктом 1 розділу III Порядку № 221 визначено, що у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії (пункт 4 розділу III Порядку № 221).

Згідно з пунктом 5 розділу III Порядку № 221 прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Пунктом 6 цього розділу передбачено, що прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

При цьому, в силу вимог пункту 7 розділу I Порядку № 221 повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Отже, за наслідками завершення прокурором відповідного етапу атестації (закінчення іспиту) кадрова комісія наділена повноваженнями на прийняття одного з двох можливих рішень в залежності від кількості отриманих прокурором балів: а) про успішне проходження прокурором атестації; б) про неуспішне проходження прокурором атестації.

При цьому набрання прокурором за наслідками відповідного етапу атестації кількості балів, яка є меншою від прохідного балу для успішного складання іспиту, є для кадрової комісії підставою для ухвалення рішення про неуспішне проходження прокурором атестації і недопуску до наступного етапу атестації.

Додатково кадрова комісія наділена повноваженнями прийняти процедурне рішення:

- про перенесення дати складання прокурором відповідного іспиту, проведення співбесіди у разі неявки прокурора на іспит/співбесіду та за умови надходження у спосіб, передбачений пунктом 11 розділу I Порядку № 221, відповідної заяви прокурора про перенесення дати іспиту/співбесіди разом з доказами про поважність причин неявки прокурора;

- про призначення нового часу (дату) складання відповідного іспиту для прокурора, якщо прокурор з`явився на іспит, проте складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора.

Як встановлено судом та не заперечується представниками сторін, позивач 04.11.2020 прибула на іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, пройшла вказане тестування повністю та ознайомилась із кількістю отриманих балів.

У цей же день Першою кадровою комісією включено позивача до списку осіб, які не пройшли іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набравши менше 93 балів (додаток 2 до протоколу Першої кадрової комісії від 04.11.2020 № 10.

Разом з тим, на момент припинення повноважень кадрових комісій на підставі наказу Офісу Генерального прокурора від 16.07.2021 № 236 Першою кадровою комісією не було прийнято рішення відносно позивача за наслідками завершення прокурором відповідного етапу атестації.

Водночас, Першою кадровою комісією прийнято протокольне рішення від 20.11.2020 № 12 про внесення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, тобто про повторне проходження позивачем етапу атестації.

У свою чергу отриманні відповідачем-3 як новоствореною кадровою комісією матеріали атестації, відповідно до якої позивач за результатами проходження анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки отримала кількість балів, яка є меншою від прохідного балу, виключають дискрецію відповідача-3 прийняти будь-яке інше рішення, окрім одного можливого - про неуспішне проходження прокурором атестації.

Суд, не оцінюючи протокольне рішення Першої кадрової комісії 20.11.2020 № 12, констатує, що неврахування відповідачем-3 вказаного рішення є цілком обґрунтованим, позаяк воно не має жодного юридичного значення у процедурі проходження прокурорами атестації та не може переважати нормативно визначену заборону щодо повторного проходження відповідного етапу атестації у ситуації після завершення прокурором складання іспиту.

Аналогічну правову позицію висвітлено Верховним Судом у постанові від 10.02.2023 в адміністративній справі № 240/37214/21.

Твердження позивача про ненадання відповідачем-3 правової оцінки наявності обставин, що не залежать від членів комісії та прокурора, проте зумовлюють необхідність призначення нової дати проведення тестування, суд першої інстанції вірно визнав безпідставними, оскільки, як вбачається з протоколу засідання відповідача-3 від 25.08.2021 № 6, членами кадрової комісії здійснено аналіз відомостей, що наведені позивачем у її заяві від 05.11.2020 з приводу некоректної роботи комп`ютерної техніки та цілком обґрунтовано зазначено, що у процесі тестування жодних заяв, скарг до робочої групи та членів комісії від позивача не надходило, тестування позивачем завершено у повному обсязі, а відтак включення позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування суперечить законодавчо визначеній забороні на повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів.

У своїх заявах про надання можливості повторно пройти тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки позивач спиралась на некоректність роботи комп`ютерної техніки (зависання) та підтверджувала, що до присутніх під час тестування спостерігачів чи члена кадрової комісії вона не зверталась.

У свою чергу у ході судового розгляду справи позивач та її представник вказали інші відомості, що спростовують ті, що наведені позивачем у вказаній вище заяві, а саме: некоректність роботи програмного забезпечення - інструменту «Psymetrics», за допомогою якого здійснювалось тестування; неналежне проведення інструктажу з проходження другого етапу тестування за допомогою програмного забезпечення - інструменту «Psymetrics».

Крім того позивач наголосила на тому, що зверталась до відповідної посадової (службової) особи, присутньої у ході тестування, із запитом на вирішення проблеми технічного характеру, водночас вказані обставини не були зафіксовані під час проведення тестування 04.11.2020 членами комісії.

Судами досліджено відеозапис проведення 04.11.2020 тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, з якого вбачається спілкування позивача у процесі проведення атестації з відповідною посадовою/службовою особою, проте проміжок часу, у ході якого відбулась розмова, та характер спілкування не дозволяють дійти однозначного висновку про висвітлення позивачем інформації про некоректність роботи засобів комп`ютерної техніки або програмного забезпечення чи про нерозуміння нею з незалежних від неї причин порядку роботи програмного забезпечення.

Позивач була цілком обізнана з усіма процедурними моментами проведення атестації, що визначені Порядком № 221, у тому числі стосовно того, що технічні або інші проблеми у ході проведення атестації, незалежні від членів комісії та прокурора, мають наслідком переривання іспиту або визнання його таким, що не відбувся.

Водночас, позивач добровільно продовжила брати участь у тестуванні та завершила його, що підтверджується відеозаписом і не спростовано позивачем та її представником ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій.

Відтак, враховуючи відсутність виключних підстав для повторного проходження одного з етапів атестації, визначених пунктом 7 розділу І Порядку № 221 (переривання тестування чи визнання його таким, що не проведено з технічних або інших причин), доводи позивача про наявність у відповідача-3 обов`язку прийняти рішення про призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту є безпідставними.

Верховний Суд у постанові від 04.05.2023 в адміністративній справі № 160/24665/21 зазначив, що легітимні очікування прокурора, що проходить етапи атестації, не можуть формуватися в інший, ніж установлений приписами Закону України № 113-ІХ та Порядку № 221 спосіб, який передбачає процедуру проходження атестації прокурорами й визначає чітку послідовність дій комісії і прокурора із зазначенням методів, підстав, порядку, форми проходження атестації. Належна процедура як складова принципу верховенства права передбачає правові вимоги як до проходження кожного з етапів атестації прокурорами, так і до належного ухвалення рішень кадровими комісіями за наслідками проходження чи непроходження одного, кількох чи всіх етапів атестації.

Верховний Суд наголосив на тому, що набрання прокурором за результатами іспиту у формі анонімного тестування під час другого етапу атестації меншої кількості балів від прохідного балу для успішного складання іспиту є безумовною підставою згідно з пунктом 16 розділу II Закону України № 113-IX, пунктом 5 розділу ІІ Порядку №221 для його недопуску до наступних етапів атестації та ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Ухвалити інше рішення, крім указаного, не було правових підстав.

Відтак, рішення відповідача-3 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" від 13.09.2021 № 174 є цілком обґрунтованим, відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Згідно з пунктом 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-IX (у редакції, чинній на момент проходження позивачем атестації) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України № 1697-VII за умови настання однієї з таких підстав як рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

На момент звільнення позивача Законом України «Про внесення змін до розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" щодо окремих аспектів дії перехідних положень» від 15.06.2021 № 1554-IX внесено зміни до Закону України № 113-IX, зокрема, підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-IX викладено у такій редакції: «установити, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав як рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Відповідач-1, керуючись приписами підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX, звільнив позивача з 25.10.2021 із займаної посади та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (наказ від 22.10.2021№ 812к).

Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 в адміністративній справі № 440/2682/20 зазначив про незастосовність до правовідносин, пов`язаних зі звільненням прокурорів з наведених підстав, положень трудового законодавства й наголосив, що спеціальним для цих правовідносин (з 25.09.2019) є Закон України № 113-ІХ, а не Кодекс законів про працю України.

На момент звільнення позивача з органів прокуратури покликання на пункт 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII як нормативну підставу для звільнення прокурора у пункті 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-ІХ відсутнє. Водночас, як зазначив Верховний Суд у постановах від 30.11.2022 в адміністративній справі № 600/6322/21-а, 08.02.2023 в адміністративній справі № 380/22307/21 - це не впливає на юридичні наслідки щодо прокурора в разі настання однієї з подій, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX.

З огляду на наведене нормативно-правове регулювання та на висловлену Верховним Судом у вимірі подібних правовідносин позицію щодо застосування положень пунктів 16, 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України № 113-IХ, колегія суддів Касаційного адміністративного суду констатувала, що: набрання прокурором за наслідками першого або другого етапу атестації кількості балів, яка є меншою від прохідного балу для успішного складання іспиту, є для кадрової комісії підставою для ухвалення рішення про неуспішне проходження прокурором атестації і недопуску до наступного етапу атестації; рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної програми з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора є підставою для звільнення прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачкою в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаних правових позицій Верховного Суду, які під час розгляду справи були правомірно враховані судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Дослідивши зміст апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішив даний спір у відповідності до вимог чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем в апеляційній скарзі не доведено протиправності дій та рішень відповідачів в межах спірних правовідносин, а відтак підстави для задоволення позовних вимог та апеляційної скарги - відсутні.

Крім того, апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивачки не містить.

Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови складено 16.09.2024.