Справа № 440/10689/24
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

16 вересня 2024 рокум. ПолтаваСправа №440/10689/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б. розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами системи "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнати протиправним та скасування рішення від щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 18.07.2024; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 18.07.2024.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" зі зменшенням пенсійного віку (робота за списком №1). 18.07.2024 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, що розглянута ГУПФ України в Закарпатській області, яке відмовило у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

У ході підготовки до розгляду справи по суті суд встановив, що ухвалою Верховного Суду від 09.07.2024 передано на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав справу №300/5450/23.

У вказаній справі спір виник у зв`язку з відмовою територіального органу Пенсійного фонду України призначити позивачці пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 09.03.2023, яка була обґрунтована тим, що позивачка вже отримує пенсію за віком, яку було призначено на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 13 Закону №1788-XII.

Верховний Суд, зокрема, у постановах від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а, від 13.02.2019 у справі №334/917/17 та інших дійшов висновку про наявність в позивачів, яким було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону №1788-XII, права на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до статті 26 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Таких висновків Верховний Суд дійшов пославшись на те, що позивачам в зазначених справах була призначена пенсія відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV вони звернулися вперше.

Водночас у постановах від 18.04.2018 у справі №753/8128/16-а, від 17.05.2021 у справі №185/1473/17, які були ухвалені у справах правовідносини в яких є подібними до тих, що склалися у справах №336/7438/16-а, №334/917/17 та у справі, що розглядається, Верховний Суд дійшов протилежного висновку та зазначив, що статтею 13 Закону № 1788-XII для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку, у зв`язку з чим Верховний Суд констатував, що фактично в зазначених справа подані позивачами до відповідних територіальних органів Пенсійного фонду України заяви стосувались призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, а тому така пенсія не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з відповідною заявою.

У пункті 35 ухвали від 09.07.2024 колегія суддів Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а, від 13.02.2019 у справі №334/917/17 та інших, у яких викладено правовий висновок про наявність в осіб, яким призначалась пенсія за віком на пільгових умова відповідно до статті 13 Закону №1788-XII, права на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії.

З наведених підстав справу №300/5450/23 передано на розгляд судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

За таких обставин, зважаючи на перебування у провадженні Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справи №300/5450/23, у межах якої суд касаційної інстанції розглядає питання про застосування до спірних відносин положень статті 40 Закону №1058-ІV, суд дійшов висновку про наявність підстав та доцільність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №300/5450/23.

Керуючись статтями 236, 241, 243, 248, 256, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №300/5450/23 (адміністративне провадження №К/990/9909/24).

Роз`яснити учасникам справи, що провадження у справі буде поновлено після до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №300/5450/23 (адміністративне провадження №К/990/9909/24).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.Б. Головко