Справа № 560/7792/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7792/24
РІШЕННЯ

іменем України

17 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Екокром" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екокром» звернулося в суд з позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення № 3702/2201-0701; №3698/2201-0701; №3697/2201-0701; №3699/2201-0701; №3701/2201-0701; №3700/2201-0701 від 26.02.2024 року та №12767/2201-0701 від 15.05.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведення відповідної документальної перевірки 25.01.2024 року ТОВ «Екокром» отримало відповідний акт перевірки за № 1165/22-01-07-01/33910881 від 25.01.2024 року. Позивач не погоджується з висновками, зробленими податковим органом в результаті перевірки та винесеними внаслідок цього окаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. Вважає їх протиправними та просить скасувати.

Ухвалою від 28.05.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 03.06.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 17.09.2024 суд відмовив у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Екокром» від 25.01.2024 було встановлено ряд порушень податкового законодавства, які позивачем не було спростовано. Вважає, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення є правомірними та задоволенню не підлягають.

Звертає увагу на те, що позивач просить визнати протиправним та скасувати окремі податкові повідомлення-рішення повністю, проте за текстом позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується тільки з частиною виявлених порушень, а саме тільки в частині не нарахування податкових зобов`язань на обсяг поставлених послуг за користування нежитловими приміщеннями, що розміщені за адресою: м. Хмельницький, вул. Вінницька, буд. 12 ФОП ОСОБА_1 (ПН ). На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

У період з 29.12.2023 року по 18.01.2024 року на підставі направлень ГУ ДПС у Хмельницькій області від 28.12.2023 року №6973; №6974; №6975; № 6971 проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Екокром» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт перевірки «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ ТОВ «Екокром» № 1165/22-01-07-01/33910881 від 25.01.2024 року встановлено, зокрема, що позивачем:

- занижено податкові зобов`язання в загальній сумі 25 766 грн, в т.ч. в розрізі звітних податкових періодів: за листопад 2019 року в сумі 12 333 грн, за грудень 2019 року в сумі 13 433 грн, внаслідок не включення до бази оподаткування ПДВ отриманої передоплати від ФОП ОСОБА_2 у відповідній сумі;

- не нараховано податкові зобов`язання на загальну суму 118 771 грн на обсяг поставлених послуг за користування нежитловими приміщеннями, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єктами господарювання: ПП ОСОБА_3 (ПН ), ФОП ОСОБА_2 (ПН ), ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» (ПН 39325509), ФОП ОСОБА_1 (ПН );

- занижено податкові зобов`язання на загальну суму 19 208 грн, в результаті не нарахування податкових зобов`язань по товарах, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які не використані в операціях, що є господарською діяльністю підприємств;

- завищено податковий кредит на загальну суму 45 943 грн, внаслідок віднесення до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 45 943 грн, не підтвердженого зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними;

- порушено абз.2 п.292.1, абз.3 п.292.11 ст.292 Податкового кодексу України занижено єдиний податок на загальну суму 20227,50 грн., в т.ч за 2018 рік 15 000 грн. (300 000*5%), за І квартал 2019 року 5227,50 грн (104 550*5%), внаслідок не включення до складу доходу суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та не поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання;

- порушено п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 2 ст. 3, п. 3. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, п. 5, п. 7, п. 8 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, п. 4, п. 17 П(С)БО 14 «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п. 5, п. 6, п. 17, п. 18, п. 19, п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, пп. 5.5 п. 5 розд. II П(С)БО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 123 806 грн, в т.ч.: за 2019 рік на суму 46 206 грн, за 2020 рік на суму 18 487 грн, за 2021 рік на суму 20 699 грн, за 2022 рік на суму 38 414 грн;

- порушено п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 2 ст. 3, п. 3. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, п. 5, п. 7, п. 8 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, п. 4, п. 17 П(С)БО 14 «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п. 5, п. 6, п. 17, п. 18, п. 19, п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, пп. 5.5 п. 5 розд. II П(С)БО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 91 589 грн, в т.ч. за 2022 рік на суму 91 589 грн;

- порушено п. 44.1 ст. 44, абз. «б» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, внаслідок того, що ТОВ «Екокром» не нараховано податкові зобов`язання на суму орендної плати за користування нежитловими приміщеннями, що розміщені за адресою: м. Хмельницький, вул. Вінницька, буд. 12, суб`єктами господарювання: ПП ОСОБА_3 (ПН ), ФОП ОСОБА_2 (ПН ), ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» (ПН39325509), ФОП ОСОБА_1 (ПН ), в розмірі ПДВ 14 0942 грн, в т.ч. в розрізі звітних податкових періодів;

- порушенно п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 11 Порядку №1307 ТОВ «ЕКОКРОМ» не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: - за листопад 2021 року на обсяг постачання 71788,56 грн, ПДВ 14357,71 грн, - за грудень 2022 року на обсяг постачання 24249,02 грн, 4849,80 ПДВ грн.

Не погодившись з висновками Акта перевірки ТОВ «Екокром» надіслало до ГУ ДПС у Хмельницькій області заперечення від 05.02.2024 вих.№30, яке розглянуто комісією з питань розгляду заперечення. Заперечення платника було частково враховано, відповідь від 20.02.2024 року №722/10/22-01-09 направлено платнику.

Внаслідок виявлених порушень було винесено ряд податкових повідомлень-рішень: від 26.02.2024 №3696/2201-0701, №3697/2201-0701, №3698/2201-0701, №3699/2201- 0701, №3700/2201-0701, №3701/2201-0701, №3702/2201-0701.

В подальшому ТОВ «Екокром» надіслало скаргу до ДПС України на податкові повідомлення-рішення від 26.02.2024 №3696/2201-0701, №3697/2201-0701, №3698/2201-0701, №3699/2201-0701, №3700/2201-0701, №3701/2201-0701, №3702/2201-0701, за результатами розгляду якої прийнято «Рішення про результати розгляду скарги» від 08.05.2024 року №13386/6/99-00-06-01-01-06.

Цим рішенням податкові повідомлення-рішення від 26.02.2024 №3697/2201-0701, №3698/2201-0701, №3699/2201-0701, №3700/2201-0701, №3701/2201-0701, №3702/2201-0701 залишено без змін. Податкове повідомлення-рішення від 26.02.2024 №3696/2201-0701 скасовано в частині застосованих 3841 грн штрафних санкцій, внаслідок чого було винесено нове податкове повідомлення-рішення від 15.05.2024 №12767/2201-0701 на зменшену суму штрафних санкцій.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями №3702/2201-0701, №3698/2201-0701, №3697/2201-0701, №3699/2201-0701, №3701/2201-0701 від 26.02.2024 та №12767/2201-0701 від 15.05.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 41.1. статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є зокрема: 41.1.1. податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2. цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з пунктами 61.1., 61.2. статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3. пункту 62.1. статті 61 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1. статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових виїзних перевірок визначає стаття 77 Податкового кодексу України, а строки їх проведення, у тому числі підстави для продовження строку перевірки визначені у статті 82 цього Кодексу.

Пунктом 86.1. статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Суд встановив, що відповідно до ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.6, ст. 77, п. 82.1 ст. 82, пп. 69.21, 69.35 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні Положення» Податкового Кодексу України (ПК України), плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2023 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Хмельницький області від 14.12.2023 №3469-П ГУ ДПС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Екокром», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.10.2017 по 31.12.2022 та за період з 01.01.2011 по 31.12.2022 з метою правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами проведення документальної планової перевірки ТОВ «Екокром» (позивач) був складений акт від 25.01.2024 № 1165/22-01-07-01/33910881 від 25.01.2024 року та на підставі цього акту винесені податкові повідомлення-рішення, які оскаржує позивач.

Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення №3698/2201-0701 від 26.02.2024 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 230 658,00 грн, суд враховує таке.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, ст. 185 ПК України внаслідок заниження ТОВ «Екокром» податкових зобов`язань в загальній сумі 25 766 грн, в тому т.ч. в розрізі звітних податкових періодів: за листопад 2019 року в сумі 12 333 грн, за грудень 2019 року в сумі 13 433 грн, в результаті не включення до бази оподаткування ПДВ отриманої передоплати від ФОП ОСОБА_2 в загальній сумі 154 600,00 грн, в т.ч.: за листопад 2019 року в сумі 74 000,00 грн, за грудень 2019 року в сумі 80 600,00 грн.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

З матеріалів справи суд встановив, що згідно наданих для перевірки банківських виписок та платіжних доручень (Хмельницька філія АТ КБ «Приватбанк») за листопад 2019 року та за грудень 2019 року, встановлено, що ФОП ОСОБА_2 здійснено оплату на адресу ТОВ «Екокром» відповідно до банківських виписок за листопад 2019 року в сумі 74 000 грн, за грудень 2019 року в 80 600 грн (призначення платежу: оплата згідно договору поставки б/н).

Отже, ТОВ «Екокром» не нараховано податкові зобов`язання в загальній сумі 25 766 грн, в т.ч. в розрізі звітних податкових періодів: за листопад 2019 року в сумі 12 333 грн, за грудень 2019 року в сумі 13 433 грн, по отриманій передоплаті згідно договору поставки від ФОП ОСОБА_2 в загальній сумі 154 600,00 грн, в т.ч.: за листопад 2019 року в сумі 74 000,00 грн, за грудень 2019 року в сумі 80 600,00 грн, та не складено та не зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Як наслідок, суд вважає, що в цій частині податковий орган правомірно нарахував позивачу грошове зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

Також документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, абз. «б» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України внаслідок не нарахування ТОВ «Екокром» податкових зобов`язань на обсяг поставлених послуг за користування нежитловими приміщеннями, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єктами господарювання: ПП ОСОБА_3 (ПН ), ФОП ОСОБА_2 (ПН ), ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» (ПН 39325509) та ФОП ОСОБА_1 (ПН ) на загальну суму ПДВ 118 771,00 грн.

Суд встановив, що ПП ОСОБА_3 (ПН ) перебував у взаємовідносинах з ТОВ «Екокром» по операціях з надання в оренду приміщення на адресу ПП ОСОБА_3 , що оформлено, зокрема, договором оренди торгової площі №11/03 від 11.03.2019, актом приймання-передачі об`єкта суборенди, актами надання послуг від 30.04.2020 року на суму 6000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 000,00 грн, від 16.11.2020 року на суму 23 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 3 833,33 грн.

Разом з тим, ТОВ «Екокром» не проведено нарахування в повному обсязі орендної плати за торгову площу, яку передано у строкове оплатне володіння та користування в торговому залі на 1 поверсі, - 50,00 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , за весь період володіння та користування ПП ОСОБА_3 цим об`єктом оренди, в результаті чого не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 43 000 грн.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 проводив свою господарську діяльність на об`єкті оренди, проте, ТОВ «Екокром» не нараховувалась орендна плата за послуги оренди в загальній сумі 258 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 43 000,00 грн.

ФОП ОСОБА_2 (ПН ) перебував у взаємовідносинах з ТОВ «Екокром» по операціях з надання в оренду приміщення на адресу ФОП ОСОБА_2 , що оформлено, зокрема, договором оренди нежитлових приміщень №04/11 від 04.11.2019, актом приймання-передачі об`єкта суборенди, актами надання послуг: від 30.04.2020 року на суму 30 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн, від 30.04.2020 року на суму 6 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 000,00 грн, від 30.05.2020 року на суму 20 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 3 333,33 грн, від 30.06.2020 року на суму 18 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 3 000,00 грн, від 31.01.2021 року на суму 10 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 666,67 грн.

Проте, ТОВ «Екокром» не було проведено нарахування податкових зобов`язань в повному обсязі на вартість орендної плати за торгову площу, яку передано у строкове оплатне володіння та користування торгову площу в торговому залі на 1 поверсі, - 50,00 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , за весь період володіння та користування ФОП ОСОБА_2 . цим об`єктом оренди, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 33 900 грн.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 проводила свою господарську діяльність на об`єкті оренди, проте, ТОВ «Екокром» не нераховувалась орендна плата за послуги оренди в загальній сумі 203 400,00 грн, в т.ч. ПДВ 33 900,00 грн.

ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» (ПН 39325509) перебувало у взаємовідносинах з ТОВ «Екокром» по операціях з надання в оренду приміщення на адресу ТОВ «Вікторія-В-Сервіс», що оформлено, зокрема, договором оренди нежитлових приміщень та маркетингу №12/11 від 01.11.2019, актом приймання-передачі об`єкта суборенди від 01.11.2019, актом надання послуг від 30.09.2020 року на суму 10000грн, в т.ч. ПДВ 1 666,67 грн.

Враховуючи матеріали перевірки та заперечення до Акта перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області податковим органом встановлено заниження доходів та податкових зобов`язань по операціях з надання в оренду для ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» у строкове користування нежитлового приміщення, загальною площею 37,00 кв.м., розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого занижено:

- чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2000 Звіту про фінансові результати в загальній сумі 16 667 грн, в т.ч. за 2019 рік на 16 667 грн,

- податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 3 334 грн, в т.ч. за листопад 2019 на суму 1 667 грн, за грудень 2019 на суму 1 667 грн.

ФОП ОСОБА_1 (ПН ) перебувала у взаємовідносинах з ТОВ «Екокром» по операціях з надання в оренду приміщення на адресу ФОП ОСОБА_1 , що оформлено, зокрема, договором оренди нежитлових приміщень №30/10 від 20.10.2019, договором оренди нежитлових приміщень №15/04 від 15.04.2020, актами приймання-передачі об`єкта суборенди, актами надання послуг за період з листопада 2019 року по грудень 2021 року.

Відповідно до договору оренди нежитлових приміщень №30/10 від 20.10.2019 строк оренди становить з 03 лютого 2020 року до 03 лютого 2021 року, розмір місячної орендної плати складає 250,00 грн за 1 кв.м. об`єкту оренди (що дорівнює 10$ за 1кв.м. по курсу 25,00 грн НБУ). Згідно з Додатковою угодою до договору оренди нежитлового приміщення від 03.02.2020 №1 на лютий, березень місяці 2020 року загальна сума оренди складає 7 000,00 грн. Відповідно до Акту приймання-передачі об`єкта оренди від 20.10.2019 (Додаток №1 до Договору №30/10 від 20.10.2019) ТОВ «Екокром» передало у строкове оплатне володіння та користування ФОП ОСОБА_1 нежитлове приміщення, загальною площею 37,00кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Договору оренди нежитлових приміщень №15/04 від 15.04.2020 строк оренди становить 03 лютого 2020 року до 03 лютого 2021 року та розмір місячної орендної плати складає 250,00 грн за 1кв.м. об`єкту оренди (що дорівнює 10$ за 1.кв.м. по курсу 25,00 грн НБУ). Відповідно до Акту приймання-передачі об`єкта оренди від 15.04.2020 (Додаток №1 до Договору №15/04 від 15.04.2020) ТОВ «Екокром» передало у строкове оплатне володіння та користування ФОП ОСОБА_1 нежитлове приміщення, загальною площею 37,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Екокром» не проведено нарахування орендної плати за нежитлові приміщення площею по 37 кв.м. (під перукарню та зоомагазин), розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , які передано у строкове користування ФОП ОСОБА_1 , в результаті чого з врахуванням розміру орендної плати згідно договорів оренди нежитлових приміщень №30/10 від 20.10.2019 та №15/04 від 15.04.2020 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року занижено:

- чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2000 Звіту про фінансові результати сумі за 2022 рік на 185 000 грн;

- податкові зобов`язання з ПДВ за відповідні звітні (податкові) періоди на загальну суму 36 996 грн в т.ч. в розрізі звітних податкових періодів: за січень 2022 на суму 3 083 грн, за лютий 2022 на суму 3 083 грн,за березень 2022 на суму 3 083 грн, за квітень 2022 на суму 3 083 грн, за травень 2022 на суму 3 083 грн, за червень 2022 на суму 3 083 грн, за липень 2022 на суму 3 083 грн, за серпень 2022 на суму 3 083 грн, за вересень 2022 на суму 3 083 грн, за жовтень 2022 на суму 3 083 грн, за листопад 2022 на суму 3 083 грн, за грудень 2022 на суму 3 083 грн.

В процесі проведення перевірки позивачу направлено запит від 16.01.2024 про надання пояснень та документальних підтверджень щодо вказаних правовідносин. У відповіді, наданій ТОВ «Екокром» від 17.01.2024 року вих.№14, повідомлено, що «ФОП ОСОБА_1 орендувала два окремих приміщення згідно договорів з листопада 2019 року. У 2022 році, в зв`язку з початком військових дій і введенням воєнного стану, ОСОБА_1 призупинила діяльність і виїхала за кордон. На її прохання на цей період орендна плата не нараховувалась. Діяльність ОСОБА_1 відновила у вересні 2023 р і тільки на одне з приміщень. Сплата орендної плати 70 000 гривень (на 10 місяців) за яке внесла через касовий апарат підприємства.

Інше приміщення було звільнено і здано в оренду з 01 січня 2024 р.

До відповіді додано копії документів: Договір оренди нежитлових приміщень №30/10 від 20.10.2019, Договір оренди нежитлових приміщень №15/04 від 15.04.2020, Додаткова угода до договору оренди нежитлового приміщення від 03.02.2020 р, №1, акт приймання-передачі об`єкта оренди від 20.10.2019, акт приймання-передачі об`єкта оренди від 15.04.2020, акти надання послуг за період з листопада 2019 року по грудень 2021 року, Обороти по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками» за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік.

До заперечення ТОВ «Екокром» надано копії наступних документів: додаткова угода до договору оренди 30/10 нежитлового приміщення від 24.02.2022 р. №2, додаткова угода до договору оренди 15/04 нежитлового приміщення від 24.02.2022 р. №2, акт приймання- передачі об`єкта оренди від 24.02.2022 року (додаток №2 до договору оренди 15/04 від 15.04.2020), акт приймання-передачі об`єкта оренди від 24.02.2022 року (додаток №2 до договору оренди 15/04 від 15.04.2020, додаток №2 до договору оренди 30/10 від 20.10.2020).

Відповідно до додаткової угоди до договору оренди 30/10 нежитлового приміщення від 24.02.2022 р. №2, в зв`язку з початком військових дій, посилаючись на п.7.4 договору оренди (7.4. сторони не несуть відповідальності, якщо неможливість виконання ними своїх зобов`язань настала в силу форс-мажорних обставин, які визначаються згідно з чинним законодавством), сторони домовились, що дія договору оренди призупинена на невизначений термін.

Відповідно до додаткової угоди до договору оренди 15/04 нежитлового приміщення від 24.02.2022 №2, в зв`язку з початком військових дій, посилаючись на п.7.4 договору оренди (7.4. сторони не несуть відповідальності, якщо неможливість виконання ними своїх зобов`язань настала в силу форс-мажорних обставин, які визначаються згідно з чинним законодавством), сторони домовились, що дія договору оренди призупинена на невизначений термін.

Відповідно до акта приймання-передачі об`єкта оренди від 24.02.2022 року (додаток №2 до договору оренди 15/04 від 15.04.2020) орендар повертає, а орендодавець приймає з орендного користування нежитлове приміщення, що є предметом оренди згідно договору, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 37 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було занижено чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2000 Звіту про фінансові результати сумі за 2022 рік на 185 000 грн, а також податкові зобов`язання з ПДВ за відповідні звітні (податкові) періоди на загальну суму 36 996 грн в т.ч. в розрізі звітних податкових періодів.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що ФОП ОСОБА_1 подано до Головного управління ДПС у Хмельницькій області Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність Форми №20-ОПП, в яких зазначено відомості про взяття на облік об`єктів оподаткування: магазин, перукарня, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , також про те, що ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік декларувала отримання доходу від проведення господарської діяльності. Такі факти не можуть беззаперечно свідчити та доводити те, що господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 та отримання нею доходу у періоди, що перевірялись, стосувалась надання послуг саме ТОВ «Екокром».

Отже, податкове повідомлення-рішення №3698/2201-0701 від 26.02.2024 форми «Р» в частині нарахування позивачу грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в сумі 36996,00 грн слід визнати протиправним та скасувати.

Ще однією підставою для винесення податкового повідомлення-рішення №3698/2201-0701 від 26.02.2024 стало встановлення документальною плановою виїзною перевіркою порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, абз. г) п. 198.5 ст. 198 ПК України, внаслідок заниження ТОВ «Екокром» податкових зобов`язань на загальну суму 19 208 грн, в т.ч.: за листопад 2021 року в сумі 14 358 грн, за грудень 2022 року в сумі 4 850 грн, в результаті не нарахування податкових зобов`язань по товарах, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які не використані в операціях, що є господарською діяльністю підприємства.

Суд встановив, що згідно акту перевірки ТОВ «Екокром» здійснено списання товарів внаслідок псування згідно актів списання за листопад 2021 рік на суму без ПДВ 71 788,56 грн (тип документа: Списання за 2021 рік, Магазин: SPAR «Екокром» м. Хмельницький, вул. Вінницька, 12) та відображено по бухгалтерському обліку в листопаді 2021 року кореспонденцією рахунків: Д-т 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей» К-т 2821 «Товари в торгівлі».

Також перевіркою встановлено, що ТОВ «Екокром» здійснено списання товарів, внаслідок псування, згідно актів списання за 2022 рік на суму без ПДВ 24 249,02 грн (тип документа: Списання, за 2022 рік, Магазин: SPAR «Екокром» м. Хмельницький, вул. Вінницька, 12).

В процесі проведення перевірки позивачу вручено запити від 10.01.2024 та 11.01.2024 року про надання пояснень з наступних питань: 1. чи сформовано податковий кредит під час придбання або виготовлення цих товарів; 2. чи нараховувались податкові зобов`язання на вартість цього товару, який використаний в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства, враховуючи вимоги п. 198.5 ст.198 ПК України.

Листом від 11.01.2024 року вих.№5 директором ТОВ «Екокром» надано пояснення, в якому зазначено: «згідно актів списання за 2021 рік, які відображені у бухгалтерському обліку, були саме господарською діяльністю підприємства: зіпсовані товари, які мають маленькі терміни і не підлягають поверненню постачальнику або зіпсовані готові страви, розбиті скляні пляшки, овочі та фрукти, які втратили товарний вигляд, товари для пакування та побутова хімія для власних потреб, товари які втратили вигляд та термін придатності. На вартість цих товарів податкове зобов`язання не нараховувалось. З зазначеної суми товарів, які були придбані з ПДВ 71 788,56 грн».

Листом від 12.01.2024 року вих.№8 директором ТОВ «Екокром» надано пояснення, в якому зазначено: «згідно актів списання за 2022 рік на суму 24 249,02 грн які не відображені у бухгалтерському обліку були саме господарською діяльністю підприємства: зіпсовані товари, які мають маленькі терміни і не підлягають поверненню постачальнику, розбиті скляні пляшки, побутова хімія для власних потреб, товари які втратили вигляд та термін придатності. На вартість цих товарів податкове зобов`язання не нараховувалось і до витрат податкового періоду 2022 року не включено. З зазначеної суми товарів, які були придбані з ПДВ 24 249,02 грн».

Так, суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 05.05.2023року у справі № 140/6945/20 відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Положення наведеної норми дають підстави для висновку, що у разі якщо товари придбаваються з метою використання або починають використовуватися в операціях, які не є господарською діяльністю платника податку, то останній зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість.

Під терміном «господарська діяльність» з метою застосування норм Податкового кодексу України розуміється діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ГК України)

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) підчас здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Аналогічна позиція щодо застосування пункту 198.5 статті 198 ПК України викладена в постанові Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі № 160/1446/19.

Також з метою застосування пункту 198.5 статті 198 ПК України податкові зобов`язання визначаються по товарах послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п. 20 розділу II, п. І розділу ІУ Положення про інвентаризацію бухгалтерською службою складаються звіряльні відомості активів і зобов`язань, у яких відображаються розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними інвентаризаційних описів (актів інвентаризації). Висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передасться на розгляд та затвердження керівнику підприємства У протоколі наводяться: причини нестач, втрат, лишків, а також пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач в межах норм природного убутку, а також понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із зазначенням причин та вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам.

Зважаючи на викладене, висновок про визнання товарів використаними в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, може бути зроблений лише за результатами інвентаризації, якою виявлено нестачу ТМЦ; доказом наявності (залишку) або відсутності (нестачі) ТМЦ є сам результат інвентаризації - інвентаризаційний опис (акт інвентаризації), у разі виявлення нестачі - також звіряльна відомість і протокол.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.03.2020 у справі № 120/1378/19-а: «Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що єдиним належним та допустимим доказом залишку чи нестачі товарно-матеріальних цінностей є акт інвентаризації».

Таким чином, за приписами п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України:

- нарахування ПДВ при «умовному продажі» можливе у разі, якщо товари використовуються в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків;

- товари вважаються використаними в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, лише тоді, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової інвентаризації виявлено нестачу придбаних таким платником товарів.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що оскільки платником ПДВ здійснюються операції зі списання товарно-матеріальних цінностей (у тому числі зіпсованих), то вони починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю такого платника податку. Позаяк під час придбання товарно-матеріальних цінностей (у тому числі зіпсованих) суми ПДВ було включено до складу податкового кредиту, то платник податку повинен не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається їх списання, здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою виходячи з вартості придбання таких товарно-матеріальних цінностей (в тому числі зіпсованих).

Вказана правова норма є складовою частиною нормативного врегулювання податкового кредиту і за своєю суттю врегульовує компенсувальні податкові зобов`язання за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з ПДВ.

З урахування наведеного суд дійшов висновку про те, що податковий орган правомірно нарахував позивачу податкові зобов`язання на загальну суму 19 208,00 грн через ненарахування позивачем податкових зобов`язань по товарах, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які не використані в операціях, що є господарською діяльністю підприємств.

Щодо висновків перевірки про завищення податкового кредиту на загальну суму 45 943 грн, внаслідок віднесення до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 45 943 грн, не підтвердженого зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.

Так, документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України внаслідок завищення ТОВ «ЕКОКРОМ» податкового кредиту (р.17 декларації) на загальну суму 45 943 грн в т.ч. березня 2021 року на 3 419 грн, квітня 2021 року на 6 270 грн, липня 2021 року на 2 340 грн, серпня 2021 року на 877 грн, вересня 2021 року на 926 грн, жовтня 2021 року на 656 грн, листопада 2021 року на 2 727 грн, грудня 2021 року на 2 330 грн, січня 2022 року на 6 416 грн, червня 2022 року на 3 101 грн, липня 2022 року на 3 988 грн, серпня 2022 року на 667 грн, вересня 2022 року 2 750 грн, жовтня 2022 року на 1 106 грн, листопада 2022 року 5 500 грн, грудня 2022 року на 2 870 грн, в результаті віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ, не підтверджених зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними.

За даними Додатку 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)» розділу ІІ «Податковий кредит» до податкових декларацій з ПДВ за період березень 2021 року-грудень 2022 року загальна сума податкового кредиту, сформованого по постачальнику з ІПН 4 становить 45 943 грн.

Проте, як зазначає відповідач, за даними ЄРПН не встановлено зареєстрованих постачальником з ІПН 4 податкових накладних/розрахунків коригувань на адресу ТОВ «Екокром». Отже, у ТОВ «Екокром» були відсутні підстави для включення до складу податкового кредиту за період березень 2021 року грудень 2022 року ПДВ на загальну суму 45 941,30 грн по постачальнику з ІПН 4.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних.

18.01.2024 року за наслідком виявленого порушення відповідачем платнику направлено запит про надання пояснень щодо правомірності включення до складу податкового кредиту за 2021-2022 рр ПДВ по контрагенту з ПН 4.

18.01.2024 ТОВ «Екокром» надало пояснення вих.№19, в яких зазначено, що «у зв`язку із великим документооборотом, вхідні податкові накладні за місяць надходять з програми М.Е.DOC до бухгалтерії за кодом ЄДРПОУ. Тому вчасно не було виявлено помилку в інн контрагента ТОВ «Рона Кава».

Враховуючи зазначене, суд вважає, що у ТОВ «Екокром» не було підстав для включення до складу податкового кредиту за період березень 2021 року грудень 2022 року ПДВ на загальну суму 45 941,30 грн по постачальнику з ІПН 4, а тому податкове повідомлення-рішення №3698/2201-070 від 26.02.2024 у цій частині є правомірним.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач просить визнати протиправним та вищевказане податкове повідомлення-рішення повністю, однак у позовній заяві обґрунтовує протиправність дій з боку відповідача тільки в частині нарахування податкових зобов`язань на обсяг поставлених послуг за користування нежитловими приміщеннями, що розміщені за адресою: м. Хмельницький, вул. Вінницька, буд. 12 ФОП ОСОБА_1 (ПН ). Натомість, решту виявлених перевіркою порушень позивач жодним чином не спростовує.

Стосовно правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення №3702/2201-0701 від 26.02.2024 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Єдиний податок з юридичних осіб» на 22 250,25 грн, суд зазначає таке.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення позивачем абз.2 п.292.1, абз.3 п.292.11 ст.292 Податкового кодексу України - занижено єдиний податок на загальну суму 20227,50 грн., в т.ч за 2018 рік 15 000 грн (300 000*5%), за І квартал 2019 року 5227,50 грн (104 550*5%), внаслідок не включення до складу доходу суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та не поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання.

Суд встановив, що ТОВ «Екокром» в періоді, що перевірявся, було зареєстровано платником єдиного податку з 01.10.2017 по 31.03.2019 року.

Перевіркою достовірності відображених показників у деклараціях з єдиного податку, поданих до ГУ ДПС у Хмельницькій області, Хмельницьке управління, Хмельницька ДПІ (м. Хмельницький) за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року у загальній сумі 0 грн встановлено, що на формування цих показників мала вплив відсутність доходів при здійснені господарської діяльності.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року в сумі 0 грн на підставі таких документів:

- податкових декларацій з єдиного податку;

- оборотно-сальдових відомостей та журналів-ордерів по рахунках: 31.1 «Поточні рахунки в національній валюті» встановлено заниження задекларованих сум єдиного податку на загальну суму 20227,50 грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 15 000 грн, за І квартал 2019 року на суму 5227,50 грн.

Так, перевіркою встановлено, що ТОВ «Екокром» отримано поворотну фінансову допомогу від ТОВ «Союз Транс Лайн-1» згідно договору №06/12 від 06.12.2017 року в сумі 300 000 грн (банківська виписка від 06.12.2017 року), та від ОСОБА_4 згідно договору №23/01 від 23.03.2018 року в сумі 100 000 грн та 4 550 грн (банківські виписки від 23.03.2018 року та 28.03.2018 року).

Згідно договору зворотної фінансової допомоги №06/12 від 06.12.2017 року позикодавець ТОВ «Союз Транс Лайн-1» зобов`язується передати у власність, а Позичальник ТОВ «ЕКОКРОМ» прийняти 300 000,00 грн, із зобов`язаннями повернути таку ж саму суму до 06 грудня 2018 року включно.

Згідно договору зворотної фінансової допомоги №23/01 від 23.03.2018 року позикодавець ОСОБА_4 зобов`язується передати у власність, а Позичальник ТОВ «Екокром» прийняти 300 000,00 грн, із зобов`язаннями повернути таку ж саму суму до 23 березня 2019 року включно.

Відповідно до абз. 2 п. 292.1 ст. 292 ПК України, доходом платника єдиного податку є для юридичної особи - будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Відповідно до абз. 3 п. 292.11 ст. 292 ПК України, до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

В результаті виявленого порушення ТОВ «Екокром» направлено запит від 10.01.2024 року щодо отриманої фінансової допомоги від ТОВ «СТЛ-1» згідно договору №06/12 від 06.12.2017 року в сумі 300 000 грн та від ОСОБА_4 згідно договору №23/01 від 23.03.2018 року в сумі 100 000 грн та 4 550 грн та надання пояснень з наступних питань: 1. чи здійснювалось повернення вищенаведених фінансових допомог позикодавцям протягом 12 календарних місяців з дня її отримання; 2. яка підстава не включення до суми доходу неповернутої фінансової допомоги протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, враховуючи вимоги ст. 292 ПК України. ТОВ «Екокром» надано відповідь від 11.01.2024 року вих.№4, та повідомлено, що «виявлені при перевірці суми неповернутої фінансової допомоги не були вчасно повернуті і включені до доходів в декларацію по прибутку за 2019 рік».

Таким чином, ТОВ «Екокром» не включено до складу доходу, що підлягає оподаткуванню єдиним податком за ставкою 5% за 2018 рік - 300 000,00 грн (граничний термін погашення згідно договору від 06.12.2017 року №06/12 - 06.12.2018 року) та за І квартал 2019 року - 104 550 грн (граничний термін погашення згідно договору від 23.03.2018 року №23/01 - 23.03.2019 року).

Позивач зазначає про те, що при складанні декларації з податку на прибуток сума фінансової допомоги була врахована до доходів підприємства за 2019 рік, фінансова звітність малого підприємства за період 2019 року подана до податкового органу 14.02.2020 року в 16:30:53. Рядок 2120 інші операційні доходи включено суми неповернутої фінансової допомоги за 2017, 2018, та частину 2019 року 2 357 400,00 грн з яких було оплачено податки.

Суд критично оцінює такі аргументи з огляду на те, що вказані суми фінансової допомоги не були повернуті позивачем протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, як того вимагають приписи статті абз. 3 п. 292.11 ст. 292 ПК України, як наслідок, останнім було допущено правопорушення щодо заниження єдиного податку з юридичних осіб саме за 2018 рік та за І квартал 2019 року 5227,50 грн, тобто, у періоді, що перевірявся. Включення цих сум до прибутку підприємства в іншому податковому періоді не свідчить про дотримання позивачем норм абз.2 п.292.1, абз.3 п.292.11 ст.292 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд вважає правомірним збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем «Єдиний податок з юридичних осіб» на суму 22 250,25 грн за вчинення фінансового правопорушення у податкових періодах, що перевірялись.

Отже, повідомлення-рішення №3702/2201-0701 від 26.02.2024 форми «Р» на думку суду є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №12767/2201-0701 від 15.05.2024 форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства» на 123 806,00 грн, суд зазначає таке.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 2 ст. 3, п. 3. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, п. 5, п. 7, п. 8 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, п. 4, п. 17 П(С)БО 14 «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п. 5, п. 6, п. 17, п. 18, п. 19, п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, пп. 5.5 п. 5 розд. II П(С)БО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 123 806 грн, в т.ч.: за 2019 рік на суму 46 206 грн, за 2020 рік на суму 18 487 грн, за 2021 рік на суму 20 699 грн, за 2022 рік на суму 38 414 грн.

Таке заниження, на переконання контролюючого органу, виникло внаслідок наступних допущених порушень:

- заниження доходу за рахунок не відображення у їх складі доходу від надання в оренду і експлуатацію власного нерухомого майна та розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками декларацій з податку на прибуток підприємства та звітів про фінансові результати;

- завищення іншого операційного доходу за рахунок розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками декларацій з податку на прибуток підприємств та звітів про фінансові результати;

- завищення інших операційних витрат за рахунок встановлених перевіркою розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками декларацій з податку на прибуток підприємств та звітів про фінансові результати.

ТОВ «Екокром» подано заперечення вих.№30 від 05.02.2024 (вх.№5781/6 від 06.02.2024) та додаткові документи щодо обставин виявлених порушень, інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшувальних обставин.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області частково враховано заперечення та додані копії документів до заперечення та підтверджено висновки акта перевірки в частині заниження податку на прибуток в сумі 123 806 грн, про що значено у письмовій відповіді платнику податків від 20.02.2024 за №722/10/22-01-07-01-09.

Суд встановив, що згідно акту перевірки від 25.01.2024 ТОВ «Екокром» не проведено нарахування орендної плати за нежитлові приміщення, розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , які передано у строкове користування ПП ОСОБА_3 (ПН ), ФОП ОСОБА_2 (ПН ), ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» (ПН 39325509), ФОП ОСОБА_1 (ПН ), в результаті чого з врахуванням розміру орендної плати згідно договорів оренди нежитлових приміщень занижено чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2000 Звіту про фінансові результати сумі.

Перевіркою також встановлено порушення вимог п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 5, п. 7, п. 8 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, внаслідок заниження ТОВ «ЕКОКРОМ» Чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2000 Звіту про фінансові результати в загальній сумі 54 541 грн, в т.ч. за 2019 рік в сумі 54 541 грн, в результаті встановлених перевіркою розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками у рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати.

На порушення вимог п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 5, п. 7, п. 8 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 ТОВ «Екокром» завищено Інші операційні доходи у рядку 2120 Звіту про фінансові результати в загальній сумі 382 455 грн, в т.ч. за 2019 рік в сумі 382 455 грн, в результаті встановлених перевіркою розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками у рядку 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансові результати.

Окрім того, на порушення вимог п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 17, п. 18, п. 19, п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, пп. 5.5 п. 5 розділу II П(С)БО 25 "Спрощена фінансова звітність", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, ТОВ «ЕКОКРОМ» завищено Інші операційні витрати у рядку 2180 Звіту про фінансові результати в загальній сумі 513 446 грн, в т.ч. за 2019 рік в сумі 513 446 грн, в результаті встановлених відхилень між даними перевірки та задекларованими показниками у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати.

У ході проведення перевірки платнику податків надано запит від 10.01.2024 року щодо надання пояснення з документальним підтвердженням у зв`язку з встановленими перевіркою відхиленнями, на який посадовими особами ТОВ «Екокром» надано відповідь, що «при складанні звітності за 2019 рік було помилково занижено показник рядка 2000 на суму 54 тис. грн та завищено показник рядка 2280 на суму 327,9 тис. грн Показник рядка 2080 у поданій звітності 12010,8 тис. грн., а фактично 11682,9 тис.грн. Рядок 2185 завищено на 327,9 тис. грн. Показник рядка 2185 у поданій звітності 12001,7 тис. грн, фактично 11673,8 тис. грн. Оскільки завищення показників не призвело до зміни фінансового результату, помилку не було виявлено вчасно, і уточнююча звітність не подавалась.».

На прийняття указаного податкового повідомлення-рішення вплинуло також порушення позивачем вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 2 ст. 3, п. 3. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, п. 5, п. 6 та п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, внаслідок завищення ТОВ «Екокром» Інших операційних витрат у рядку 2180 Звіту про фінансові результати в загальній сумі 124 082 грн, в т.ч.: за 2019 рік в сумі 67 650 грн та за 2020 рік в сумі 56 432 грн, в результаті віднесення до їх складу витрат, не підтверджених первинними документами, складеними відповідно до вимог ст. 9 Закону №996, що не дає можливість ідентифікувати який саме товар та матеріали списано для здійснення господарської операції.

На підтвердження господарських операцій первинними документами, виходячи з кореспонденції рахунків Дт 92-Кт 209 позивачем надано для перевірки акти на списання ТМЦ за 2019-2020 рр., а саме: №1 від 30.04.2019, №2 від 31.05.2019, №3 від 30.06.2019, №4 від 31.07.2019, №6 від 31.08.2019, №7 від 30.09.2019, №8 від 31.10.2019, №9 від 30.11.2019, №1 від 31.01.2020, №2 від 29.02.2020, №3 від 31.03.2020, №4 від 30.04.2020, №5 від 31.05.2020, №6 від 30.06.2020, №8 від 31.07.2020, №0 від 30.09.2020, №1 від 31.10.2020.

Відповідно наданих актів списання встановлено, що у цих актах списання товарів з назвою «Господарчі товари, матеріали в асортименті» зазначено підстава: госппотреби, рахунок списання: 92 «Адміністративні витрати», підрозділ: адміністрація, статті витрат: витрати на дрібні господарчі матеріали, що не дає можливості ідентифікувати, який саме ТМЦ та матеріали списано для здійснення господарської операції.

У ході проведення перевірки, відповідно до вимог пп.16.1.5, пп.16.1.15 п. 16.1, ст.16, пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 та п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платнику податків надано запит від 18.01.2024 року щодо надання пояснення з документальним підтвердженням у зв`язку із встановленими перевіркою відхиленнями, на який посадовими особами ТОВ «Екокром» надано відповідь, що «списані запаси згідно актів списання за 2019-2020 рік є пакувальними матеріалами, побутовою хімією, іншими необхідними матеріалами, що використовуються у господарській діяльності».

Суд зазначає, що пунктом 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, зокрема, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Натомість надані до перевірки акти на списання ТМЦ за 2019-2020 рр, складені з порушенням ст. 9 Закону №996-ХІV, зокрема не містять конкретизовану інформацію щодо номенклатури товарів та матеріалів, які зазначено в актах з назвою «Господарчі товари, матеріали в асортименті», внаслідок чого неможливо ідентифікувати які саме товари та матеріали списано на господарські потреби, платником не надано документальне підтвердження на списання ТМЦ на загальну суму 124 082 грн.

Протилежного в ході розгляду судової справи позивачем не доведено.

Суд звертає увагу, що позивач обґрунтовує протиправність податкового повідомлення-рішення №12767/2201-0701 від 15.05.2024 лише в аспекті правовідносин з ФОП ОСОБА_1 , які були описані судом вище.

Як уже встановив суд, позивачем не було занижено чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у рядку 2000 Звіту про фінансові результати сумі за 2022 рік на 185 000 грн, а також податкові зобов`язання з ПДВ за відповідні звітні (податкові) періоди на загальну суму 36 996 грн, оскільки відповідно до додаткової угоди до договору оренди 15/04 нежитлового приміщення від 24.02.2022 №2 та відповідно до акта приймання-передачі об`єкта оренди від 24.02.2022 року (додаток №2 до договору оренди 15/04 від 15.04.2020) господарські правовідносини позивача з ФОП ОСОБА_1 були зупинені.

Разом з тим, оскільки у суду відсутня можливість встановити точну суму грошового зобов`язання, яка нарахована відповідачем на обсяг поставлених послуг за користування нежитловими приміщеннями, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №12767/2201-0701 від 15.05.2024 в частині збільшення позивачу грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» на суму 38 414 грн (сума нарахування з 2022 рік).

В іншій частині, на переконання суду, податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення №3697/2201-0701 від 26.02.2024 форми «П», яким зменшено суму від`ємного значення та об`єкта оподаткування на прибуток по підприємству на 91 589,00 грн, суд зазначає наступне.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення п. 44.1, п. 44.2, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 2 ст. 3, п. 3. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, п. 5, п. 7, п. 8 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, п. 4, п. 17 П(С)БО 14 «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, п. 5, п. 6, п. 17, п. 18, п. 19, п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, пп. 5.5 п. 5 розд. II П(С)БО 25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 91 589 грн, в т.ч. за 2022 рік на суму 91 589 грн.

За позицією податкового органу таке завищення виникло внаслідок заниження позивачем доходу від реалізації в результаті не відображення у їх складі доходу від надання в оренду і експлуатацію власного нерухомого майна та розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками декларацій з податку на прибуток підприємства та звітів про фінансові результати.

Суд зауважує, що вказані порушення вже описані при вирішенні питань щодо правомірності податкових повідомлень-рішень №3698/2201-0701 та №3702/2201-0701 від 26.02.2024 та їм надана відповідна правова оцінка.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо правомірності податкового повідомлення рішення №3697/2201-0701 від 26.02.2024 форми «П», суд керується правовою позицією Верховного Суду, викладеної постанові від 28.03.2023 року у справі №260/433/19, згідно з якою, встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

Таким чином, оскільки у суду відсутня можливість встановити точну суму зменшення від`ємного значення та об`єкта оподаткування на прибуток по підприємству, яка розрахована відповідачем стосовно правовідносин з ФОП ОСОБА_1 , за 2022 рік, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3697/2201-0701 від 26.02.2024 повністю.

Щодо податкового повідомлення-рішення №3699/2201-0701 від 26.02.2024 форми «ПН», яким до позивача застосовано штраф за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в сумі 72 269,16 грн, суд зазначає таке.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено п. 44.1 ст. 44, абз. «б» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, внаслідок того, що ТОВ «Екокром» не нараховано податкові зобов`язання на суму орендної плати за користування нежитловими приміщеннями, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єктами господарювання: ПП ОСОБА_3 (ПН ), ФОП ОСОБА_2 (ПН ), ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» (ПН 39325509), ФОП ОСОБА_1 (ПН ), в розмірі ПДВ 144 538,32 грн грн, в т.ч. в розрізі звітних податкових періодів: за квітень 2019 на суму 1000 грн; за травень 2019 на суму 1000 грн; за червень 2019 на суму 1000 грн; за липень 2019 на суму 1000 грн; за серпень 2019 на суму 1000 грн; за вересень 2019 на суму 1000 грн; за жовтень 2019 на суму 1000 грн; за листопад 2019 на суму 15 900,33 грн; за грудень 2019 на суму 17 100,33 грн; за січень 2020 на суму 2000 грн; за лютий 2020 на суму 2000 грн; за березень 2020 на суму 2166,33 грн; за квітень 2020 на суму 1375,33 грн; за травень 2020 на суму 1000 грн; за червень 2020 на суму 1000 грн; за липень 2020 на суму 2000 грн; за серпень 2020 на суму 2000 грн; за вересень 2020 на суму 2000 грн; за жовтень 2020 на суму 2000 грн; за листопад 2020 на суму 2542 грн; за грудень 2020 на суму 3542 грн; за січень 2021 на суму 2542 грн; за лютий 2021 на суму 2000 грн; за березень 2021 на суму 2000 грн; за квітень 2021 на суму 2000 грн; за травень 2021 на суму 2000 грн; за червень 2021 на суму 2000 грн; за липень 2021 на суму 2000 грн; за серпень 2021 на суму 2000 грн; за вересень 2021 на суму 2000 грн; за жовтень 2021 на суму 2000 грн; за листопад 2021 на суму 2000 грн; за грудень 2021 на суму 2000 грн; за січень 2022 на суму 5083 грн; за лютий 2022 на суму 5083 грн; за березень 2022 на суму 5083 грн; за квітень 2022 на суму 5083 грн; за травень 2022 на суму 5083 грн; за червень 2022 на суму 5083 грн; за липень 2022 на суму 5083 грн; за серпень 2022 на суму 5083 грн; за вересень 2022 на суму 5083 грн; за жовтень 2022 на суму 5083 грн; за листопад 2022 на суму 5083 грн; за грудень 2022 на суму 5083 грн.

Пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено, що з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку /небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відповідно до наведених норм, податкова накладна складається окремо на кожне постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307 (далі Порядок №1307) податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком.

Відповідно до п. 12 Порядку №1307 у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку, у графі «Отримувач (покупець)» зазначається «Неплатник», а у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН «00», рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється.

Таким чином, ТОВ «Екокром» не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні:

Неплатники ПДВ:

- за квітень 2019 року на обсяг постачання 5000 грн, ПДВ 1000 грн,

- за травень 2019 року на обсяг постачання 5000 грн, ПДВ 1000 грн,

- за червень 2019 року на обсяг постачання 5000 грн, ПДВ 1000 грн,

- за липень 2019 року на обсяг постачання 5000 грн, ПДВ 1000 грн,

- за серпень 2019 року на обсяг постачання 5000 грн, ПДВ 1000 грн,

- за вересень 2019 року на обсяг постачання 5000 грн, ПДВ 1000 грн,

- за жовтень 2019 року на обсяг постачання 5000 грн, ПДВ 1000 грн,

- за листопад 2019 року на обсяг постачання 71168,32 грн, ПДВ14233,66 грн,

- за грудень 2019 року на обсяг постачання 77168,32 грн, ПДВ 15433,66 грн,

- за січень 2020 року на обсяг постачання 10000,00 грн, ПДВ 2000,00 грн,

- за лютий 2020 року на обсяг постачання 10000,00 грн, ПДВ 2000,00 грн,

- за березень 2020 року на обсяг постачання 10831,65 грн, ПДВ 2166,33 грн,

- за квітень 2020 року на обсяг постачання 6876,65 грн, ПДВ 1375,33 грн,

- за травень 2020 року на обсяг постачання 5000,00 грн, ПДВ 1000,00 грн,

- за червень 2020 року на обсяг постачання 5000,00 грн, ПДВ 1000,00 грн,

- за липень 2020 року на обсяг постачання 10000,00 грн, ПДВ 2000,00 грн,

- за серпень 2020 року на обсяг постачання 10000,00 грн, ПДВ 2000,00 грн,

- за вересень 2020 року на обсяг постачання 10000,00 грн, ПДВ 2000,00 грн,

- за жовтень 2020 року на обсяг постачання 10000,00 грн, ПДВ 2000,00 грн,

- за листопад 2020 року на обсяг постачання 5000,00 грн, ПДВ 1000,00 грн,

- за грудень 2020 року на обсяг постачання 10000,00 грн, ПДВ 2000,00 грн,

- за січень 2021 року на обсяг постачання 5000,00 грн, ПДВ 1000,00 грн,

- за лютий 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за березень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за квітень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за травень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за червень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за липень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за серпень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за вересень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за жовтень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за листопад 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за грудень 2021 року на обсяг постачання 10000 грн, ПДВ 2000 грн,

- за січень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за лютий 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за березень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за квітень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за травень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за червень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за липень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за серпень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за вересень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за жовтень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за листопад 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

- за грудень 2022 року на обсяг постачання 25415 грн, ПДВ 5083 грн,

ТОВ «Вікторія-В-Сервіс» ПН 39325509:

- за листопад 2019 на обсяг постачання 8333,35 грн, ПДВ 1666,67 грн,

- за грудень 2019 на обсяг постачання 8333,35 грн, ПДВ 1666,67 грн.

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної / розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної / розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування.

Зі змісту податкового повідомлення №3699/2201-0701 від 26.02.2024 суд встановив, що за період з березня 2022 року по грудень 2022 року включно відповідачем виявлено відсутність реєстрації податкових накладних на суму 244150,00 грн (24415*10), в тому числі ПДВ на суму 50830, грн (5083*10).

Отже, сума штрафних санкцій за нереєстрацію позивачем податкових накладних за період з лютого 2022 по грудень 2022 року становить 25415,00 грн (50% від 50830 грн).

Як уже зазначалось, оскільки суд позбавлений можливості встановити точну суму штрафних санкцій, яку відповідачем нараховано за нереєстрацію податкових накладних з лютого 2022 року по грудень 2022 року стосовно правовідносин саме з ФОП ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення №3699/2201-0701 від 26.02.2024 в частині нарахування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року в сумі 25415,00 грн.

Щодо іншої частини податкового повідомлення-рішення №3699/2201-0701 від 26.02.2024, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів правомірності нереєстрації податкових накладних, зазначених в акті перевірки, за період з квітня 2019 до лютого 2022 року включно, а тому в цій частині податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №3700/2201-0701 від 26.02.2024 форми «ПН», яким застосовано штраф за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 4 612,45 грн.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено порушення п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 11 Порядку №1307 ТОВ «Екокром» не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні:

- за листопад 2021 року на обсяг постачання 71788,56 грн, ПДВ 14357,71 грн;

- за грудень 2022 року на обсяг постачання 24249,02 грн, 4849,80 ПДВ грн.

За позицією відповідача це порушення виникло внаслідок заниження податкових зобов`язань на загальну суму 19 208,00 грн, в результаті не нарахування податкових зобов`язань по товарах, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які не використані в операціях, що є господарською діяльністю підприємств.

Указане порушення було вже описано та досліджено судом при наданні оцінки податковому повідомленню-рішенню №3698/2201-0701 від 26.02.2024.

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних перевіркою не встановлено реєстрації податкових накладних на вартість списаних у зв`язку із псуванням товару.

Форма податкової накладної та форма розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної та порядок їх заповнення затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (Порядок № 1307).

Відповідно до п. 11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 ПК України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду. У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" робиться помітка "X". У таких зведених податкових накладних у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Відповідно до п. 120.-1.2 ст. 120-1 ПК України у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Таким чином, як уже було раніше встановлено судом, податковий орган правомірно нарахував позивачу податкові зобов`язання на загальну суму 19 208,00 грн через ненарахування позивачем податкових зобов`язань по товарах, під час придбання яких суми ПДВ були включені до податкового кредиту, та які не використані в операціях, що є господарською діяльністю підприємств.

А тому податкове повідомлення-рішення №3700/2201-0701 від 26.02.2024, яким до позивача застосовано штраф за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 4 612,45 грн, суд також вважає правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №3701/2201-0701 від 26.02.2024, форми «Н», яким застосовано штраф за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в сумі 53 273,94 грн, слід зазначити наступне.

Документальною плановою виїзною перевіркою встановлено віднесення ТОВ «Екокром» до складу податкових зобов`язань податкових накладних за травень 2022 року - грудень 2022 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничного строку, передбаченого п. 201.10 ст. 201 та п. 69.1 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН.

Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань з ПДВ у відповідності з положенням п. 201.4 ст. 201 ПК України.

Згідно з абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Таким чином, приписами зазначеної норми права встановлено обов`язок платника податків скласти в установлені терміни податкову накладну/ розрахунок коригування та зареєструвати її в ЄРПН у строки, що визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Суд зазначає, що за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 ПК України, передбачена відповідальність відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Так, відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної / розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/ розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування.

Відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Дослідивши Акт документальної планової виїзної перевірки № 1165/22-01-07-01/33910881 від 25.01.2024 року та розрахунок штрафних санкцій до нього, суд встановив, що податкові накладні/розрахунки коригування за період з травня 2022 року по грудень 2022 року, подані ТОВ «Екокром» із порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Обставини на які посилається позивач про те, що податкова накладна не була зупинена, а господарські операції були реальними, у контексті спірних правовідносин не мають жодного правового значення, оскільки відповідальність, передбачена 120-1.1 ст. 120 ПК, настає саме за несвоєчасність подання податкових накладних/розрахунків коригувань.

Водночас позивач не обґрунтовує у позовній заяві, чому він вважає, що податкові накладні/розрахунки коригувань за період травень 2022 року - грудень 2022 року в кількості 87 штук були зареєстровані своєчасно, та не надає належних доказів на підтвердження зазначеного.

Суд не бере до уваги долучені позивачем до позовної заяви додатки під назвою «Властивості документа» та «Протоколи по документу», оскільки з указаних документів неможливо встановити, що саме було направлено (накладна чи якийсь інший документ), з якого програмного забезпечення, ким, яка підстава направлення і т.д.

З урахування наведеного суд дійшов висновку про те, що №3701/2201-0701 від 26.02.2024 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи суб`єкт владних повноважень частково виконав процесуальний обов`язок доказування. Разом з тим, позовні вимоги обґрунтовані лише в їх окремій частині та частково підтверджені належними та допустимими доказами.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову:

- майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Зважаючи, що позовна заява містить виключно вимоги майнового характеру, ціна позову становить 598 458,88 грн.

Позов подано у 2024 році. Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум на 1 працездатну особу в розрахунку на місяць визначено в розмірі 3028 грн.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 8 976,88 грн.

Суд задовольнив позовні вимоги у цій справі на суму 192 414,00 грн, що складає 32,15% від загальної ціни позову, тому сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача складає 2 886,07 грн (8 976,88 * 32,15%).

Згідно з ч.ч.1, 4, 7, 9 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 справі №810/3806/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

З матеріалів справи видно, що представник позивача, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подала суду копії:

- Договору про надання правової допомоги від 05.03.2024 05/03-24, з якого вбачається, що сума наданих позивачу адвокатом послуг становить 10 000 грн;

- Свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю від 11.07.2018 року № 9-2.8/18;

- Ордера.

Акта наданих послуг до позовної заяви не долучено.

З огляду на предмет спору, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 10 000,00 грн є неспівмірною.

Беручи до уваги те, що суд задовольнив позов частково, а також те, що позовні вимоги обґрунтовані лише в їх частині, з урахуванням критеріїв пропорційності, а також обсягу наданих послуг, суд вважає доцільним стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Екокром" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №3698/2201-0701 від 26.02.2024 року, в частині нарахування грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в сумі 36996,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №12767/2201-0701 від 15.05.2024 року в частині збільшення грошового зобов`язання за 2022 рік за платежем «податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» в сумі 38 414 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №3697/2201-0701 від 26.02.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №3699/2201-0701 від 26.02.2024 року в частині нарахування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року в сумі 25415,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Екокром" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 886 (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн 07 коп.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Екокром" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (півтори тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Екокром" (вул. Вінницька, 12,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29011 , код ЄДРПОУ - 33910881)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя В.К. Блонський