Справа № 160/19931/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання старшому сержанту військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 інформації щодо виданих стосовно нього наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.06.2022 № 78А-РС, від 03.08.2022 № 2/43-РС, від 20.04.2023 № 88-РС та їх належним чином засвідчених копій;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати старшому сержанту військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 інформацію щодо виданих стосовно нього наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.06.2022 № 78А-РС, від 03.08.2022 № 2/43-РС, від 20.04.2023 № 88-РС та їх належним чином засвідчені копії.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 . Під час іншого судового провадження за його позовом щодо оскарження дій та наказів майора ОСОБА_2 посадова особа військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 посилався на видані стосовно позивача у 2022-2023 рр. накази командира військової частини НОМЕР_1 . Однак такі накази не було надано для ознайомлення позивачу. Разом з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом від 06.07.2024 про надання витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.06.2022 № 78А-РС про звільнення із займаної посади з призначенням на іншу посаду, від 03.08.2022 № 2/43-РС про звільнення із займаної посади, зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з утриманням у списках військової частини НОМЕР_2 , від 20.04.2023 № 88-РС про призупинення військової служби. Запит отримано відповідачем 10.07.2024, однак станом на час звернення до суду з даною позовною заявою відповідь на запит не надано.
Ухвалою від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
02.08.2024 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 18.07.2024 від ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшло звернення від 06.07.2024 про надання витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 , які стосуються їх військової служби у військовій частині НОМЕР_2 . До колективного звернення не було додано документів, які б ідентифікували осіб, які підписали звернення. Звернення не було нотаріально посвідчене, що не дало можливості військовій частині встановити, що заяву підписано саме заявниками. Відповідно до підпункту 5.37 пункту 5 Переліку відомостей Міністерства оборони України, які містять службову інформацію (ПСІ-2023), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 17.10.2023 № 605, зведені відомості персонального обліку військовослужбовця стосовно проходження ним військової служби, його службової характеристики, автобіографія, подання, нагородні листи, атестації, оцінні матеріали, тощо (особова справа військовослужбовця) є службовою інформацією. Оскільки запитувана заявниками інформація є службовою інформацією, відповідно до вимог статей 21, 22 Закону України «Про інформацію», не може бути надана особам, які не мають відповідного доступу до такої інформації. Звернення було подано у формі, яка не дає можливості ідентифікувати осіб, які підписали зазначене звернення. Запитувана інформація містить персональні дані військовослужбовців та не належить до публічної інформації, є службовою інформацією, тому відповідно до статей 11, 14, 16 Закону України «Про захист персональних даних» не може бути розповсюджена без згоди осіб на її розголошення. Командиром військової частини НОМЕР_1 на звернення від 06.07.2024 було надано відповідь від 22.07.2024 № 1665/ВихЗВГ/781, якою запропоновано заявникам особисто прибути до служби персоналу військової частини НОМЕР_1 для отримання витягів із наказів та подати у встановленому порядку заяву про їх видачу.
02.08.2024 надійшла заява позивача про необхідність перевірки повноважень представника відповідача, яку залишено без задоволення ухвалою від 15.08.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був зарахований у списки військової частини НОМЕР_2 та призначений на посаду головного сержанта розвідувального взводу наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 2 від 01.03.2022.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 7 від 10.04.2022 на старшого сержанта ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків командира взводу розвідки військової частини НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою від 06.07.2024 «Про надання витягів з наказів». У заяві зазначено, що заявники є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 , звертаються із заявою про надання їм витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 , що стосуються проходження ними військової служби у військовій частині НОМЕР_2 . Заявники вказували, що представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у відзивах на позовні заяви заявників зазначав про наявність таких наказів. Однак витяги з наказів не долучалися до відзиву та не надсилалися на адресу заявників. У заяві зазначено, що йдеться про відсутність витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу), зокрема стосовно ОСОБА_1 (заявника 1): від 19.06.2022 № 78А-РС або інших наказів про переміщення до інших підрозділів; від 03.08.2022 № 2/43-РС про звільнення із займаної посади, зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з утриманням у списках військової частини НОМЕР_2 ; від 20.04.2023 № 88-РС про призупинення військової служби. Також у листі було вказано електронну адресу для надсилання копій витягів із наказів.
Як вказано у відзиві, звернення надійшло до військової частини НОМЕР_1 18.07.2024. На копії заяви від 06.07.2024, доданій до відзиву, містяться відомості про її реєстрацію у військовій частині НОМЕР_1 18.07.2024 за вх. № 9130.
До відзиву додано копію листа військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2024 № 1665/ВихЗВГ/781, яким на звернення від 06.07.2024 повідомлено, що перший абзац звернення містить прохальну частину щодо надання заявникам витягів із наказів, однак не зазначено, які саме витяги із наказів про проходження ними військової служби просять надати. У зверненні заявники ставлять під сумнів наявність витягів із наказів, на які посилається представник військової частини у процесуальних документах, що подаються останнім до судових органів. Усі накази командира військової частини НОМЕР_1 , на які посилається представник військової частини НОМЕР_1 у процесуальних документах, які подаються до судових органів, існують. Інструкція з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затверджена наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 № 280, не передбачає доведення наказів військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину, шляхом направлення витягів із наказів поштовим зв`язком. Для отримання витягів із наказів, що стосуються проходження заявниками військової служби, запропоновано їм особисто прибути до служби персоналу військової частини НОМЕР_1 та ознайомитися з наказами.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Закон України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 (далі Закон № 2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Відповідно до визначення, наведеного у ч. 1 ст. 1 цього Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього Закону інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI).
При цьому таке обмеження можливе при дотриманні всіх указаних вимог. Тобто розпорядник повинен застосовувати «трискладовий тест» - вимоги, передбачені частиною другою статті 6 Закону № 2939-VI, - з урахуванням особливостей вищевказаних положень. Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих у частині другій статті 6 Закону № 2939-VII трьох вимог означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова в доступі до публічної інформації є необґрунтованою.
Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону № 2939-VI інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено інформацію, до якої не може бути обмежено доступ, та частиною шостою цієї статті відомості, які не належать до інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону № 2939-VI обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Статтею 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
Відповідність одному із зазначених пунктів частини першої статті 9 Закону № 2939-VI не створює обов`язку автоматичного віднесення інформації до службової. Стаття 9 Закону № 2939-VI передбачає, що така інформація може бути віднесена до службової. Тобто інформація, що міститься у документах згідно з переліком п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону, не повинна автоматично мати статус «для службового користування». Це можливо у разі, якщо застосування «трискладового тесту» засвідчило наявність підстав для обмеження доступу до неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;
5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
Частиною четвертою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до частин першої, третьої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частиною першою статті 20 цього Закону передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч. 1 ст. 22 цього Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (ч. 5 ст. 22 Закону № 2939-VI).
Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду (ч. 1 ст. 23 Закону № 2939-VI).

Запитувач має право оскаржити, зокрема, ненадання відповіді на запит на інформацію (п. 3 ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VI).

У позовній заяві, поданій до суду 23.07.2024, позивач зазначав про неотримання відповіді військової частини НОМЕР_1 на запит від 06.07.2024.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та інші заявники звернулися до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою від 06.07.2024 «Про надання витягів з наказів».

Як вказав у відзиві відповідач, запитувана у зверненні інформація містить персональні дані військовослужбовців та не належить до публічної інформації, є службовою інформацією.

У листі військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2024 № 1665/ВихЗВГ/781 було зауважено про відсутність у зверненні відомостей про те, які саме витяги із наказів про проходження ними військової служби заявники просять надати. Запропоновано заявникам для отримання витягів із наказів, що стосуються проходження ними військової служби, особисто прибути до служби персоналу військової частини НОМЕР_1 та ознайомитися з наказами.

Суд звертає увагу, що зміст заяви від 06.07.2024 «Про надання витягів з наказів» дає можливість з`ясувати, витяги з яких саме наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо проходження, зокрема ОСОБА_1 , військової служби, просив надати позивач.

Ні у відзиві, ні у листі від 22.07.2024 № 1665/ВихЗВГ/781 відповідач не заперечував тієї обставини, що вказані накази перебувають у його володінні.

Заявники, у тому числі позивач, просили видати їм копії витягів із наказів військової частини НОМЕР_1 , що безпосередньо стосуються проходження ними військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

У листі від 22.07.2024 № 1665/ВихЗВГ/781, яким надано відповідь на заяву від 06.07.2024, відповідачем не було зазначено, що запитувана інформація належить до категорії інформації з обмеженим доступом. Доказів наявності законних підстав для обмеження доступу до запитуваної інформації відповідачем не зазначено та разом із відзивом не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно, без належного обґрунтування відмовлено у видачі позивачу запитуваної інформації.

Суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву «Про надання витягів з наказів» від 06.07.2024 в частині надання ОСОБА_1 належним чином засвідчених копій витягів із виданих стосовно нього наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.06.2022 № 78А-РС, від 03.08.2022 № 2/43-РС, від 20.04.2023 № 88-РС, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відомості про інші судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи, у матеріалах справи відсутні. Тому відповідно до ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 , викладену в листі від 22.07.2024 № 1665/ВихЗВГ/781, у задоволенні заяви про надання ОСОБА_1 належним чином засвідчених копій витягів із виданих стосовно нього наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.06.2022 № 78А-РС, від 03.08.2022 № 2/43-РС, від 20.04.2023 № 88-РС.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву «Про надання витягів з наказів» від 06.07.2024 в частині надання ОСОБА_1 належним чином засвідчених копій витягів із виданих стосовно нього наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.06.2022 № 78А-РС, від 03.08.2022 № 2/43-РС, від 20.04.2023 № 88-РС, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 18.09.2024.

Суддя В.В. Рянська