Справа № 754/9738/24
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/145/24
Справа №754/9738/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Улезко О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача - адвоката Кулакова В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в м. Києві в особі інспектора 2 взводу 1 роти 3 бат Полку-2 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Федоренка Богдана Володимировича та Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

Стислий виклад позиції позивача

1.Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 2349131 від 21 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

2.Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, та такою, що підлягає скасуванню оскільки:

-відсутня подія правопорушення. Позивач не керував транспортним засобом, а їхав, як пасажир на задньому сидінні. Транспортним засобом керувала власниця авто - ОСОБА_2 .

-патрульні порушили порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та право позивача на захист.

Стислий виклад позиції відповідача

3.01 серпня 2024 року суд постановив ухвалу про залучення як співвідповідача - Департамент патрульної поліції (надалі - Департамент).

4.19 серпня 2024 року Департамент подав відзив на позов, просив відмовити у задоволені позову, стверджуючи, що Інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та вірно застосував норми матеріального права.

5.У відзиві Департамент пояснив (дослівно), що «під час патрулювання Деснянського району міста Києва екіпажем було виявлено транспортний засіб «Volvo S60», номерний знак НОМЕР_1 , який порушував правила дорожнього руху, а саме під час повороту праворуч не увімкнув покажчик повороту. Відтак, інспектор, підійшовши до водія, представився, пояснив згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» порушення правил останнім, та на підставі п. 2.4 (а) висунув законну вимогу водію пред?явити документи передбачені у п. 2.1 ПДР. Під час перевірки особи за допомогою бази ІПНП «АРМОР», яким виявився позивач, було встановлено, а також перевірено на офіційному веб-порталі Судової влади України про те, що водій (позивач) позбавлений права керування транспортним засобом терміном на 1 рік Деснянським районним судом м. Києва від 07 червня 2024 року справа N? 754/5256/24. Таким чином, Інспектор після з?ясування обставин справи, керуючись законодавством України і правосвідомістю, прийняв рішення скласти постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП".

6.Також Департамент зауважив, що на відеозаписі з автомобільного відеозаписі частково зафіксовано переміщення Позивача з місця водія на задні пасажирські сидіння.

7.Департамент патрульної поліції просив розглянути справу без участі представника.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

8.Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року у справі № 754/5256/24 (провадження №3/754/2485/24) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

9.За даними ЄДРСР постанова набрала законної сили 18 червня 2024, тому станом на 20 червня 2024 позивач був позбавлений права керування транспортними засобами.

10.Факт позбавлення права керування транспортними засобами позивач визнає та не оспорює.

11.21 червня 2024 року о 00 год 49 хв інспектором взводу 1 роти 3 бат Полку-2 УПП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Федоренко Б.В. винесено постанову серії ЕНА №2439131 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, і стосовно позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді 20400 гривень штрафу.

12.Підставою для винесення оспорюваної постанови стало те, що ОСОБА_1 20 червня 2024 року о 23 год 48 хв, в місті Києві по вулиці Анатоліївська, 15, керував транспортним засобом марки «Volvo S60», номерний знак НОМЕР_1 , під час повороту праворуч не увімкнув покажчик повороту праворуч та будучи позбавленим постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року у права керування транспортними засобами строком на один рік, чим порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.1 Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

13.У пункті 5 постанови вказано, що власником транспортного засобу марки «Volvo S60», номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

14.У пункті 9 постанови вказано про відмову позивача від підписів про роз`яснення йому прав та про отримання вказаної постанови.

15.Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 21 червня 2024, наданих інспекторам поліції на місці події, транспортним засобом керувала вона. Поліцейські схиляли ОСОБА_1 визнати, що саме він був за кермом.

Оцінка суду

16.Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

17.Згідно з частиною четвертою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

18.Для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення необхідна сукупність чотирьох елементів його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

19.Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

20.Приписи статті 251 КпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

21.Отже, зважаючи на предмет і підстави адміністративного позову, що розглядається, суд має перевірити, чи довів відповідач правомірність оскаржуваного рішення та чи є в діях особи, яка притягнута до відповідальності, склад адміністративного правопорушення за частиною четвертою статті 126 КУпАП.

22.У відзиві на позов Департамент вказує, що на відеозаписі з автомобільного відеореєстратору частково зафіксовано переміщення позивача з місця водія на задні пасажирські сидіння.

23.Водночас суд звертає увагу на те, що Департамент у відзиві на позов не конкретизує чітко час, коли саме зафіксовано цей факт (для порівняння: у тому самому відзиві відповідач прямо вказує, що "на Відеозаписі 1, а саме: на 10 хв. 43 сек. позивачу було роз`яснено права та обов`язки..").

24.У судовому засіданні 17.09.2024 суд дослідив відеозапис з автомобільного відеореєстратору, на який посилається Департамент, а також відеозаписи з портативних з боді - камер патрульних (оптичний диск з відеозаписами додається до матеріалів справи) (надалі - Відеозапис 1, Відеозапис 2, Відеозапис 3, Відеозапис 4).

25.На відеозаписах з розгляду справи з портативних з боді - камер патрульних відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Навпаки зафікмовано, що на місці водія перебуває інша особа - ОСОБА_2 .

26.Із досліджуваного під час судового розгляду відеозапису з відереєстратора, що долучений до відзиву відповідачем, і на який він посилається як на основний доказ, що "частково зафіксовує переміщення позивача з місця водія на задні пасажирські сидіння", суд встановив:

1)на відеозапису зафіксована подія 20.06.2024 тривалістю з 23:47:56 до 22:48:36;

2)23:47:56 - патрульний автомобіль розпочав рух за автомобілем;

3)23:48:10 - в полі зору камери попадає автомобіль, в якому перебуває особа, що притягається до відповідальності. Ідентифікувати, що це саме транспортний засіб «Volvo S60», номерний знак НОМЕР_1 - неможливо, через відстань між вказаними транспортними засобами та нечітку якість зображення, державного номерного знаку на відео не видно. Суд бере до уваги, що особа, яка притягається до відповідальності, та власниця автомобіля визнали та ідентифікували свій автомобіль на відео;

4)23:48:20 - автомобіль виконав маневр та повернув ліворуч й тимчасово вийшов за межі поля зору камери відеореєстратора патрульної поліції;

5)23:48:24- автомобіль знову попадає в поле зору відеокамери відеореєстратора поліцейського автомобілям. Автомобіль зупинився, включений сигнал лівого повороту. Біля авто не фіксується будь-який рух людей поруч з авто. Нечітке зображення внутрішнього простору транспортного засобу не дає підстав висновку, що такий рух мав місце всередині.

6)22:48:28 - до автомобіля «Volvo S60», номерний знак НОМЕР_1 під`їжджає і зупиняється патрульний автомобіль з поліцейськими;

7)22:48:30 - інспектор поліції підбігає до автомобіля, на якому включається аварійний сигнал. Зсередини салону закривається задня двері автомобіля;

8)22:48:34 - інспектор поліції наблизився до транспортного засобу, подивися у вікна через скло, спробував відкрити двері з боку водія та, не досягнувши результату, відкрив задні двері автомобіля;

9)22:48:36 - інспектор поліції відкривши задні двері автомобіля, здійснює огляд салону автомобіля через задні двері.

27.За результатами дослідження цього відеозапису суд зробив такі висновки:

1)на відео не зафіксовано обставин, що підтверджують факт здійснення керування транспортним засобом позивачем, а також обставини пересідання позивача з місця водія на заднє сидіння автомобіля; обмін місцями (переміщення) з іншою особою, що перебувала в автомобілі;

2)поліцейський екіпаж їхав за автомобілем, в якому знаходилась особа, в якій що притягується до відповідальності, 40 секунд. Автомобіль був в постійному русі. Немає підстав вважати, що особа могла пересісти з місця водія на заднє сидіння в процесі руху автомобіля;

3)наявні на відеозаписі проміжки часу тривалістю 3-4 секунди, протягом яких автомобіль був поза зором камери з відеореєстратора, і те, що о 22:48:30 на відео зафіксовано як закривається задні двері автомобіля зсередини, не дозволяють суду з достатньою впевненістю стверджувати про пересадку особи на пасажирське заднє сидіння з сидіння водія.

28.Свідчення ОСОБА_1 (особи, яка притягається до відповідальності) та ОСОБА_2 (власниці автомобіля), які в судовому засідання були допитані судом як свідки, заперечують факт керування позивачем автомобілем, послідовно наполягаючи, що автомобілем керувала власниця автомобіля - ОСОБА_2 , яка сиділа на місці водія в момент фіксації адміністративного правопорушення.

29.Їхні показання узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами: відеозаписами з боді-камер патрульних (на них зафіксовано, як на місці водія сидить ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 - на задньому пасажирському сидінні. Вони патрульним пояснювали саме це під час розгляду та складання матеріалів адміністративного правопорушення); письмовими поясненнями, що були наданими ОСОБА_2 патрульним при складанні постанови; а також опосередковано іншими доказами позивача - скриншоту з відеозапису з камер відеоспостереження руху автомобіля, на якому зафіксовано автомобіль «Volvo S60», номерний знак НОМЕР_1 о 21:00:50 2024.06.20, де чітко видно, що як автомобілем керує ОСОБА_2 (одягнена у біле), а ОСОБА_1 (одягнений у чорне) перебуває поруч на пасажирському сидінні.

30.Суд також бере до уваги, що власником автомобіля є ОСОБА_2 , яка мала право керування автомобілем.

31.Водночас суд не бере до уваги інший доказ позивача (відеозапис з приватної камери відеоспостереження). Низька роздільна здатність зображення не дозволяють з необхідною точністю ідентифікувати особу, яка перебувала за кермом транспортного засобу в момент фіксації правопорушення.

32.Відхилення судом цього доказу не впливає на загальний висновок, що свідчення позивача та власниці автомобіля, підтверджені іншими доказами, переконали суд у достовірності версії події позивача на відміну від доказів відповідача.

33.Суд вважає, що незважаючи на те, що поліцейський екіпаж здійснював візуальне спостереження за транспортним засобом, відеодокази, надані відповідачем, не доводять, що саме позивач керував автомобілем у момент фіксації правопорушення, і люди і салоні помінялися місцями.

34.Хоча на відеозаписі, який оглядав суд, фіксуються певні дії (маневр ліворуч, відкриття задніх дверей та їх закриття зсередини в момент зупинки, відсутність автомобіля в полі зору камери), які можливо могли б інтерпретуватися як спроба пасажира та водія помінятися місцями, для суду зафіксовані на камеру дії самі по собі не є достатньою підставою для висновку про винуватість позивача. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

35.Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

36.Підсумовуючи викладене, суд вважає, що докази відповідача не є достатніми для доведення події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП. Відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

37.За таких обставин, оскільки основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення, суд виходить з недоведеності обставин, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП та її скасування. Підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

38.Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

39.З огляду на те, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування складу адміністративного правопорушення та правомірності оскаржуваного рішення, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена щодо позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн без додержання законності, тому підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

40.Управління патрульної поліції в м. Києві в особі інспектора 2 взводу 1 роти 3 бат Полку-2 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Федоренка Богдана Володимировича не є належним відповідачем. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 126 КУпАП інспектори патрульної поліції та управління патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

41.Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме той орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 126 КУпАП - Департамент патрульної поліції.

42.Тому суд відмовляє у позові в частині, заявленому до Управління патрульної поліції в м. Києві в особі інспектора 2 взводу 1 роти 3 бат Полку-2 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Федоренка Богдана Володимировича .

Розподіл судових витрат

43.Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

44.При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями частини першої статті 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

45.Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 605,00 грн.

Керуючись статтями 139, 246, 255, 268, 286 КАС України

УХВАЛИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 2439131 від 21.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за четвертою статті 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20400,00 грн

3.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, - закрити.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

5.У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в м. Києві в особі інспектора 2 взводу 1 роти 3 бат Полку-2 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Федоренка Богдана Володимировича відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою складення повного судового рішення - 18 вересня 2024 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО