Справа № 520/24736/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

18 вересня 2024 року справа № 520/24736/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при його звільненні 16.05.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 179 789,4 грн. (сто сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 40 копійок).

Через функціонал "Електронний суд" 13.09.2024 від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, у звязку з порушенням позивачем строків звернення до суду із даним позовом, оскільки згідно з долученого скрін -шоту екрану виписки про надходження коштів, позивачем 29.06.2024 отримано 32026,54 грн. від Військової частини НОМЕР_2 через головного розпорядника бюджетних коштів (військової частини НОМЕР_4 ) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 520/24318/23, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024. Відповідно, початок перебігу строку звернення до суду слід обраховувати від дати такої виплати, зокрема щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за період з 12.01.2022 по 16.05.2022 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2022 рік на 1 січня 2022 року. Проте, до суду з позовом про нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач, через свого представника, звернувся 03 вересня 2024 року.

Представник позивача надав до суду заперечення на клопотання представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду, в якій вказав, що зі скрін-шоту про надходження коштів вбачається, що виплата коштів відбулась через в/ч НОМЕР_4 , як розпорядника коштів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 520/24318/23. Однак, у скрін-шоті відсутня вказівка у призначенні платежу, на виконання якого саме рішення було сплачено ці кошти. ОСОБА_1 позивався у правовідносинах з приводу неправильного обрахунку грошового забезпечення та з інших питань до різних військових формувань, де проходив службу та щодо нього наявна велика низка справ. Відтак, позивач не був стовідсотково впевнений, що сплата заборгованості, що відбулась 29.06.2024 року без застосування ст.117 КЗпП є саме на виконання рішення по справі 520/24318/23, оскільки позивач у в/ч НОМЕР_4 службу не проходив та взагалі не був обізнаний, що ця військова частина є розпорядником коштів в/ч НОМЕР_2 . З цього приводу адвокатські запити направлено не тільки до відповідача, а й до інших військових формувань, де проходив службу позивач та, лише за результатами їх розгляду позивач виокремив, що сплата названих коштів є саме виконанням рішення по справі № 520/24318/23. При цьому, первинно, позивач та його представник звернулись до відповідача у межах місячного строку на вирішення спірного у цій справі питання, про що свідчать дати на долучених відповідачем до клопотання адвокатських запитів та заяв, однак остаточно, про порушення своїх прав позивач дізнався 23.08.2024, отримавши відмову відповідача у нарахуванні та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (позов подано 03.09.2024 в межах 1 місяця).

Розглянувши подане клопотання представника відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Разом із тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX), адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Так, відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)..

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 року у справі №260/3564/22.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 звільнено зі служби 16.05.2022 (тобто спірні правовідносини виникли до 19.07.2022), а відтак позивачем не пропущено строк передбачений ст.233 КЗпП України на звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Окрім того, суд також враховує, що представником позивача 23.08.2024 отримано відповідь на адвокатський запит від 26.07.2024 стосовно цільового призначення виплачених грошових коштів у розмірі 32026,54 грн. та довідку Військової частини № 15425/10336 від 16.08.2024, у якій конкретизовано, що вказані грошові кошти виплачені на виконання рішення суду у справі № 520/24318/23.

Відтак, позивач звертаючись до суду 03.09.2024 із позовною заявою про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не пропустив строк звернення до суду, з огляду на щог, суд приходить висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 520/24736/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.С.Мороко