Справа № 380/320/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 рокусправа № 380/320/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Леополісбуд" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство "Леополісбуд" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900726/2 від 20.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900734/2 від 20.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900752/2 від 24.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900753/2 від 24.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900763/2 від 25.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900770/2 від 27.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900773/2 від 27.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900801/2 від 01.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900813/2 від 02.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900818/2 від 03.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900825/2 від 07.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900862/2 від 10.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900874/2 від 15.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900876/2 від 15.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900911/2 від 21.08.2023;

- визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900953/2 від 31.08.2023.

Ухвалою від 10.01.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 19.01.2024 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне підприємство «ЛЕОПОЛІСБУД» здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Для здійснення своєї діяльності ПП «Леополісбуд» імпортує партії керамогранітної плитки. З цією метою ПП «Леополісбуд» було укладено зовнішньоекономічний договір Договір між ПП «Леополісбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кераміка Парадиж» №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015. На виконання цього Договору позивач здійснював імпорт та подальше митне оформлення ввезеного товару. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого у період від 20.07.2023 по 31.08.2023 було складено шістнадцять рішень про коригування митної вартості товару. Позивач вважає протиправними спірні рішення відповідача, посилаючись на те, що митним органом не обґрунтовано свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього, вказує, що оскаржувані рішення відповідача не містять передбачених ст.55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскаржуваних рішеннях, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданих митних деклараціях і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості. Позивач вважає спірні рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову мотивуючи тим, що до митного оформлення надійшли митні декларації про ввезення позивачем на митну територію України товару. За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів та додатково наданих на вимогу митного органу, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару та прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Стверджує, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а декларант має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності визначення митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митного органу щодо підтвердження митної вартості товарів. Слід також зазначити, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Наголошує, що митним органом виявлені численні розбіжності у поданих до митного оформлення супровідних документах, які описані у спірних рішеннях про коригування митної вартості. Зазначені розбіжності не дають можливості підтвердити заявлену до митного оформлення ціну товару за першим методом, що стало підставою для прийняття спірних рішень.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

10.06.2015 між ТОВ Кераміка Парадиж (Продавець) та Приватним підприємством «Леополісбуд» (Покупець) укладено контракт №СР/ES/2015/09, предметом якого є те, що Продавець продає, а Покупець купує продукти та товари Продавця, зокрема: - керамічні плитка та декорації; - експозитори.

Згідно із п.п. 1 2 Розділу 2 Контракту ціни за Товар, який продається на підставі даного Контракту, які охоплюють складові, зазначені у Розділі 2 абз.2 та 3, встановлюються у польських злотих. Ціна та товар включає: вартість упаковки, вартість піддонів, кошти маркувань, кошти завантаження, підготовку усіх документів, пов`язаних з експортом Товару з країни Продавця.

Оплата з Товар здійснюється у формі передоплати, розмір та строк платежу якої будуть встановлені окремо (наприклад у фактурі та/або проформі, та/або інвойсі) не пізніше ніж за день до погодження строку видачі Товару Покупцю (п.п.5.1 п.5 Розділу 2 Контракту).

На підставі контракту від 10.06.2015 №СР/ES/2015/09 Продавцем ТОВ Кераміка Парадиж виставлено Покупцю ПП «Леополісбуд» інвойси:

- від 18.07.2023 №ZK на загальну суму 62397,37 PLN;

- від 19.07.2023 №ZK на загальну суму 55633,20 PLN;

- від 21.07.2023 №ZK на загальну суму 59143,20 PLN;

- від 21.07.2023 №ZK на загальну суму 50922,35 PLN;

- від 24.07.2023 №ZK на загальну суму 71472,35 PLN;

- від 25.07.2023 №ZK на загальну суму 54669,57 PLN;

- від 25.07.2023 №ZK на загальну суму 60779,94 PLN;

- від 31.07.2023 №ZK на загальну суму 48656,06 PLN;

- від 31.07.2023 №ZK на загальну суму 54645,88 PLN;

- від 26.07.2023 №ZK на загальну суму 51365,92 PLN;

- від 03.08.2023 №ZK на загальну суму 64025,62 PLN;

- від 07.08.2023 №ZK на загальну суму 55990,55 PLN;

- від 11.08.2023 №ZK на загальну суму 65461,97 PLN;

- від 10.08.2023 №ZK на загальну суму 54718,72 PLN;

- від 17.08.2023 №ZK на загальну суму 61147,83 PLN;

- від 27.10.2023 №ZK на загальну суму 66650,40 PLN.

З метою здійснення митного оформлення ввезеного товару в режимі імпорту, декларантом ПП «Леополісбуд» в період липня-серпня 2023 року було оформлено та подано до Львівської митниці Держмитслужби митні декларації, в яких ціну товару визначено за основним методом:

1. № 23UA54U5 від 19.07.2023;

2. № 23UA73U0 від 20.07.2023;

3. № 23UA89U8 від 24.07.2023;

4. № 23UA98U3 від 24.07.2023;

5. № 23UA94U6 від 25.07.2023;

6. № 23UA86U7 від 26.07.2023;

7. № 23UA38U7 від 27.07.2023;

8. № 23UA60U6 від 01.08.2023

9. № 23UA70U8 від 01.08.2023;

10. № 23UA53U3 від 03.08.2023;

11. №23UA44U1 від 07.08.2023;

12. №23UA78U2 від 10.08.2023;

13. № 23UA97U9 від 14.08.2023;

14. № 23UA68U1 від 14.08.2023;

15. № 23UA90U0 від 21.08.2023;

16. № 23UA92U0 від 31.08.2023.

Одночасно декларантом до митного контролю, в якості підстави для застосування основного методу були надані наступні документи:

- разом з митною декларацією № 23UA54U5 від 19.07.2023: рахунок-фактуру від 18.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 18.07.2023 №3860073, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 19.07.2023 №4299, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1759193;

- разом з митною декларацією № 23UA73U0 від 20.07.2023: рахунок-фактуру від 19.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 19.07.2023 №3860105, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 19.07.2023 №4307, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1765698;

- разом з митною декларацією № 23UA89U8 від 24.07.2023: рахунок-фактуру від 21.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 21.07.2023 №3860120, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.07.2023 №4324, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1790092;

- разом з митною декларацією № 23UA98U3 від 24.07.2023: рахунок-фактуру від 21.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 21.07.2023 №3860125, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.07.2023 №4366, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1793029;

- разом з митною декларацією № 23UA94U6 від 25.07.2023: рахунок-фактуру від 24.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 24.07.2023 №3860130, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 21.07.2023 №4367, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1802113;

- разом з митною декларацією № 23UA86U7 від 26.07.2023: рахунок-фактуру від 25.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 25.07.2023 №3860182, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.07.2023 №4458, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1818945;

- разом з митною декларацією № 23UA38U7 від 27.07.2023: рахунок-фактуру від 25.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 26.07.2023 №3860199, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.07.2023 №4459, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1823410;

- разом з митною декларацією № 23UA60U6 від 01.08.2023: рахунок-фактуру від 31.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 31.07.2023 №3860302, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.07.2023 №4569, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1864986;

- разом з митною декларацією № 23UA70U8 від 01.08.2023: рахунок-фактуру від 31.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 31.07.2023 №3860307, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.07.2023 №4570, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1867583;

- разом з митною декларацією № 23UA53U3 від 03.08.2023: рахунок-фактуру від 26.07.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 26.07.2023 №3860200, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.07.2023 №5684/07, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1824465;

- разом з митною декларацією №23UA44U1 від 07.08.2023: рахунок-фактуру від 03.08.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 03.08.2023 №3860320, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.08.2023 №4651, заявка на перевезення від 01.08.2023, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1896216;

- разом з митною декларацією №23UA78U2 від 10.08.2023: рахунок-фактуру від 07.08.2023 №ZK, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.08.2023 №4806, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1930187;

- разом з митною декларацією № 23UA97U9 від 14.08.2023: рахунок-фактуру від 11.08.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 11.08.2023 №11/08/2023/2, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 10.08.2023 №4850, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1973982;

- разом з митною декларацією № 23UA68U1 від 14.08.2023: рахунок-фактуру від 10.08.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 10.08.2023 №10/08/2023/1, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.08.2023 №СФ-0700041, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е1962790;

- разом з митною декларацією № 23UA90U0 від 21.08.2023: рахунок-фактуру від 17.08.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 18.08.2023 №18/08/2023/1, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.08.2023 №5020, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е2011871;

- разом з митною декларацією № 23UA92U0 від 31.08.2023: рахунок-фактуру від 28.08.2023 №ZK, автотранспортна накладна від 29.08.2023 №29082023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.08.2023 №5311, заявка на перевезення від 28.08.2023, доповнення до Контракту від 01.02.2023 б/н, зовнішньоекономічний договір від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09, митна декларація країни відправлення 23PL361010Е2105959.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала декларанту щодо кожної декларації тотожне повідомлення наступного змісту: Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст.53 МКУ, а саме: - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - ) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

На вимогу митного органу декларант надав: видаткові накладні, інформаційний лист, банківські платіжні документи, прайс-лист, договір на транспортне обслуговування.

За результатами розгляду митних декларацій та доданих документів митним органом прийнято наступні рішення про коригування митної вартості товарів:

1) від 20.07.2023 №UA209000/2023/900726/3, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. В інвойсі №ZK від 18.07.2023 р. зазначено номери замовлень, проте самі замовлення декларантом до митного оформлення не надано,

- в Інвойсі №ZK від 18.07.2023 р. зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі №№ ZK від 18.07.2023 р.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

2) від 20.07.2023 №UA209000/2023/900734/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. В інвойсі №ZK від 19.07.2023 р. зазначено номери замовлень, проте самі замовлення декларантом до митного оформлення не надано,

- в Інвойсі №ZK від 19.07.2023 р. зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі №№ ZK від 19.07.2023 р.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

3) від 24.07.2023 №UA209000/2023/900752/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 21.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 21.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

4) від 24.07.2023 №UA209000/2023/900753/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 21.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 21.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

5) від 25.07.2023 №UA209000/2023/900763/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 24.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 24.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

6) від 27.07.2023 №UA209000/2023/900770/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 25.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 25.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

7) від 27.07.2023 №UA209000/2023/900773/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 25.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 25.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

8) від 01.08.2023 №UA209000/2023/900801/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 31.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 31.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

9) від 02.08.2023 №UA209000/2023/900813/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 31.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 31.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

10) від 03.08.2023 №UA209000/2023/900818/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- у гр.16 та гр.23 ЦМР №3860200 від 26.07.2023 р. наявні штампи перевізника P.H.U Fitcom Krzysztof Fital, натомість рахунок на перевезення виписаний ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з P.H.U Fitcom Krzysztof Fital відсутні. Інші документи, що підтверджують витрати на транспортування декларантом до митного оформлення не подавались. Отже відомості щодо складових митної вартості (транспортування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

- в Інвойсі від 26.07.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 26.07.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

11) від 07.08.2023 №UA209000/2023/900825/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 03.08.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 03.08.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

12) від 10.08.2023 №UA209000/2023/900862/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 07.08.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 07.08.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

13) від 15.08.2023 №UA209000/2023/900874/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 11.08.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 11.08.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

14) від 15.08.2023 №UA209000/2023/900876/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 10.08.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 10.08.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

15) від 21.08.2023 №UA209000/2023/900911/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 17.08.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 17.08.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…»;

16) від 31.08.2023 №UA209000/2023/900953/2, в графі 33 якої зазначено наступне: … За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані.

- в Інвойсі від 28.08.2023 №ZK зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту;

- заповнення CMR здійснюється відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956). Слід зазначити, що декларантом надано до митного оформлення CMR №29082023 від 29.08.2023 р., яка не відповідає вимогам вищезазначеної Конвенції у частині заповнення всіх необхідних граф. В CMR №29082023 від 29.08.2023 р., яку надано до митного оформлення, не заповнено гр.16,23 щодо перевізника (найменування, адреса, країна);

- в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі від 28.08.2023 №ZK.

Таким чином, Львівською митницею встановлено невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…».

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст. 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі №826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод, не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що при митному оформленні товару позивач надав наявні у нього документи, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України, та зазначені судом вище.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частини четвертої вказаної статті визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.03.2021 у справі №809/857/17.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Окрім цього, суд зауважує, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі №821/1050/17).

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частиною другою статті 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Суд зауважує, що у спірних рішеннях про коригування митної вартості від 20.07.2023 №UA209000/2023/900726/2, від 20.07.2023 №UA209000/2023/900734/2, від 24.07.2023 №UA209000/2023/900752/2, від 24.07.2023 №UA209000/2023/900753/2, від 25.07.2023 №UA209000/2023/900763/2, від 27.07.2023 №UA209000/2023/900770/2, від 27.07.2023 №UA209000/2023/900773/2, від 01.08.2023 №UA209000/2023/900801/2, від 02.08.2023 №UA209000/2023/900813/2, від 10.08.2023 №UA209000/2023/900862/2, від 15.08.2023 №UA209000/2023/900874/2, від 15.08.2023 №UA209000/2023/900876/2, від 21.08.2023 №UA209000/2023/900911/2 митним органом зазначені ідентичні підстави для коригування митної вартості.

Щодо твердження відповідача про те, що «…параграфом 4 Контракту №CP/ES/2015/09 від 10.06.2015 р. (далі - Контракт) передбачено, що поставка кожної партії товару відбувається на основі правильно оформлених покупцем замовлень. Замовлення до митного оформлення не подані…» суд зазначає наступне.

Відповідно до параграфу 4 Контракту від 10.06.2015 №CP/ES/2015/09 підставою для складання Покупцем замовлень на Товар Продавця є Контракт, підписаний Сторонами. Доставка кожної партії Товару відбувається на основі правильно оформленого Покупцем замовлення та інших погоджень, здійснених Сторонами.

В той час, згідно із пунктом 2 параграфу 1 Контракту кількість, асортимент, ціна за одиницю товару, вартість кожної доставки Товарів, а також умови оплати, будуть окремо погоджуватися між сторонами, наприклад у формі проформи та/або інвойсі, які становлять невід`ємну частину Контракту.

Суд зауважує, що ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема це:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Серед такого переліку немає замовлень чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Суд зауважує, що умовами Контракту визначено що кількість, асортимент та ціна за одиницю товару зазначається у проформі та/або в інвойсі.

Під час митного оформлення декларантом позивача було подано інвойси, які містять усі відомості про кількість, асортимент та ціну товару що ввозиться. Відтак суд погоджується із позивачем, що замовлення до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у замовленні може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє ТОВ, і така заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.

Щодо твердження відповідача що в Інвойсах від 18.07.2023 №ZK, від 19.07.2023 №ZK; від 21.07.2023 №ZK; від 21.07.2023 №ZK, від 24.07.2023 №ZK; від 25.07.2023 №ZK; від 25.07.2023 №ZK; від 31.07.2023 №ZK; від 31.07.2023 №ZK; від 03.08.2023 №ZK; від 07.08.2023 №ZK; від 11.08.2023 №ZK; від 10.08.2023 №ZK, від 17.08.2023 №ZK «…зазначено, що оплата за товар здійснюється у термін 60 календарних днів з моменту його отримання, а відповідно до п.п 2.6 Контракту необхідною умовою відстрочення строку оплати є гарантія сплати зобов`язань, які виникають з даного Контракту, шляхом отримання Покупцем відповідного страхового полісу. Декларантом не надано документи які передбачено п.п.2.6 Контракту…» суд зазначає наступне.

У постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 815/329/17, Верховний Суд зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року по справі № 420/18880/21.

При цьому, в постанові від 11 червня 2019 року по справі № 813/1755/17 Верховний Суд зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суд зазначає, що у поданих позивачем митних деклараціях:

- №23UA54U5 позивачем визначено митну вартість товару 62397,37 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 18.07.2023 №ZK;

- №23UA73U0 позивачем визначено митну вартість товару 55633,20 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 19.07.2023 №ZK;

- №23UA89U8 позивачем визначено митну вартість товару 59143,20 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 21.07.2023 №ZK;

- №23UA98U3 позивачем визначено митну вартість товару 50922,35 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 21.07.2023 №ZK;

- №23UA94U6 позивачем визначено митну вартість товару 71472,35 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 24.07.2023 №ZK;

- №23UA86U7 позивачем визначено митну вартість товару 54669,57 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 25.07.2023 №ZK;

- №23UA38U7 позивачем визначено митну вартість товару 60779,94 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 25.07.2023 №ZK;

- №23UA60U6 позивачем визначено митну вартість товару 48656,06 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 31.07.2023 №ZK;

- №23UA70U8 позивачем визначено митну вартість товару 54645,88 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 31.07.2023 №ZK;

- №23UA44U1 позивачем визначено митну вартість товару 64025,62 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 03.08.2023 №ZK;

- №23UA78U2 позивачем визначено митну вартість товару 55990,55 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 07.08.2023 №ZK;

- №23UA97U9 позивачем визначено митну вартість товару 65461,97 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 11.08.2023 №ZK;

- №23UA68U1 позивачем визначено митну вартість товару 54718,72 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 10.08.2023 №ZK.

- №23UA90U0 позивачем визначено митну вартість товару 61147,83 PLN, що повністю відповідає ціні товару за рахунком-фактурою від 17.08.2023 №ZK.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання відповідача як на підставу для коригування митної вартості товару, неподання позивачем страхового полісу на оплату товару, оскільки останній жодним чином не обґрунтував, як саме відсутність страхового полісу впливає на митну вартість товару.

Також суд не погоджується із посиланням відповідача на невідповідності вартості товару, зазначеного в у інвойсах від 18.07.2023 №ZK, від 19.07.2023 №ZK; від 21.07.2023 №ZK; від 21.07.2023 №ZK, від 24.07.2023 №ZK; від 25.07.2023 №ZK; від 25.07.2023 №ZK; від 31.07.2023 №ZK; від 31.07.2023 №ZK; від 03.08.2023 №ZK; від 07.08.2023 №ZK; від 11.08.2023 №ZK; від 10.08.2023 №ZK, від 17.08.2023 №ZK та експортних декларація країни відправлення, як на підставу для коригування митної вартості товару, оскільки експортна декларація - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну- імпортер. Декларантом було надано митні декларації країни відправлення які давала змогу ідентифікувати імпортований товар та підтвердити факт постачання товару. При цьому, покупець не несе відповідальності за правильність внесення відомостей в декларації країни відправлення.

Щодо зазначених відповідачем в рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/900818/2 порушень, необхідно відмітити наступне.

У спірному рішенні митний орган зазначив, що «…у гр.16 та гр.23 ЦМР №3860200 від 26.07.2023 р. наявні штампи перевізника P.H.U Fitcom Krzysztof Fital, натомість рахунок на перевезення виписаний ФОП ОСОБА_1 . Документи, що визначають договірні відносини з P.H.U Fitcom Krzysztof Fital відсутні. Інші документи, що підтверджують витрати на транспортування декларантом до митного оформлення не подавались…».

Судом встановлено, що позивачем укладений з ФОП ОСОБА_1 . Договір транспортного експедирування, організації перевезення вантажів від 12.01.2015 №012/01.

Вказаний договір був поданий до митного контролю і предметом його є організація Експедитором виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Вартість транспортно-експедиційного обслуговування складається з вартості послуг Експедитора та вартості транспортування (включаючи послуги, пов`язані з перевезенням ватажу, вартості додаткових послуг, які не є власністю Експедитора. Вартість послуг Експедитора відображається у акті виконання робіт) (п.5.1 Договору).

З наведеного слідує, що ФОП ОСОБА_1 є експедитором, а не перевізником. І не маючи власних транспортних засобів залучає їх для виконання своїх господарських зобов`язань перед позивачем. Це і передбачено Договором транспортного експедирування, організації перевезення вантажів №012/01. Таким чином всі транспортні витрати, які поніс позивач по вказаному Договору з ФОП ОСОБА_1 включені у заявлену митну вартість у відповідності до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України.

Усім решта аналогічним підставам для коригування митної вартості товару судом була надана оцінка вище та не потребує повторення.

З урахуванням наведеного, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Також у рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/900953/2 відповідач зазначив «…що декларантом надано до митного оформлення CMR №29082023 від 29.08.2023 р., яка не відповідає вимогам вищезазначеної Конвенції у частині заповнення всіх необхідних граф. В CMR №29082023 від 29.08.2023 р., яку надано до митного оформлення, не заповнено гр.16,23 щодо перевізника (найменування, адреса, країна)…».

З дослідженої ЦМР №29082023 судом встановлено, що гр.16 містить лише відмітку про номерні знаки автомобіля, який здійснював доставку товару. Необхідно відмітити, що номерний знак є ідентичним тому, який вказаний у рахунку на оплату від 28.08.2023 №5311 наданому до митного оформлення.

Крім того, гр.5 містить посилання і на сам інвойс (ZK) на підставі якого здійснювалась поставка товару, який перевозився.

Суд зауважує, що митний орган жодним чином не підтвердив яким чином недоліки заповнення ЦМР впливають на визначення митної вартості товару що ввозиться та вважає, що не відображення у ЦМР відомостей про перевізника не може бути самостійною підставою для невизнанням митним органом митної вартості товару.

З урахуванням наведеного, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Частиною 2 стаття 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

Як вбачається зі змісту графи 33 рішень про коригування митної вартості:

- № UA209000/2023/900726/2, № UA209000/2023/900734/2, № UA209000/2023/900763/2, № UA209000/2023/900773/2, № UA209000/2023/900801/2, № UA209000/2023/900813/2, № UA209000/2023/900818/2, № UA209000/2023/900825/2, № UA209000/2023/900862/2, № UA209000/2023/900876/2, № UA209000/2023/900953/2 то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №2 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 28.06.2023 №UA209190/2023/30955, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №2, різні виробники.

- № UA209000/2023/900770/2 та № UA209000/2023/900911/2 то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 02.06.2023 №UA100230/2023/11784, проте зазначена декларація не надана митним органом;

- № UA209000/2023/900752/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 05.05.2023 №UA209170/2023/34581, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №2, різні виробники.

- № UA209000/2023/900874/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 27.07.2023 №UA209230/2023/79851, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №3, різні виробники.

- № UA209000/2023/900753/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 10.05.2023 №UA209170/2023/36160, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №2, різні виробники.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15, висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товарів та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що оскаржуване рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн суд зазначає.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст.134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, представник позивача надав суду: договір №516 про надання правової допомоги від 26 січня 2023 року, укладений між Приватним підприємством «Леополісбуд» та адвокатським об`єднанням «Ті Енд Ті Партнерс»; акт про надання правової допомоги №25 від 17.04.2024 та рахунок на оплату від 17.04.2024 №25 на суму 40000,00 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору №516 про надання правової допомоги від 26 січня 2023 року вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги за цим Договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін в Актах про надання правової допомоги, які формуються Адвокатським об`єднанням в міру надання правової допомоги (юридичних послуг) та вручаються безпосередньо Клієнту (уповноваженій особі Клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням.

Згідно із актом про надання правової допомоги №25 від 17.04.2024 адвокатом надано такі послуги:

- підготовка, написання і подача позовної заяви 20 годин 30000,00 грн;

- підготовка, написання і подача відповіді на відзив 6 год 10000,00 грн. Всього 26 годин 40000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

Суд відмічає, що митний орган заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу, вказує про те, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи. Написання позовної заяви не вимагало значної юридичної і технічної роботи для такого високого розміру гонорару.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, на думку суду, вартість за послуги підготовки позовної заяви та відповіді на відзив є завищеними, оскільки фактично зазначені заяви складаються з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та судової практики. Тобто підготовка позовної заяви та відповіді на відзив не потребували багато часу, що свідчить про завищення суми витрат, які підлягають сплаті за вказані послуги.

Також суд зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума витрат на послуги адвоката в розмірі 40000,00 грн. є надмірною, не відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу фактично наданих послуг та їх складності, а тому суд присуджує на користь позивача витрати в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900726/2 від 20.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900734/2 від 20.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900752/2 від 24.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900753/2 від 24.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900763/2 від 25.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900770/2 від 27.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900773/2 від 27.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900801/2 від 01.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900813/2 від 02.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900818/2 від 03.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900825/2 від 07.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900862/2 від 10.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900874/2 від 15.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900876/2 від 15.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900911/2 від 21.08.2023.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/900953/2 від 31.08.2023.

Стягнути з Львівської митниці (, 79000, м.Львів, вул.Костюшка,1) на користь приватного підприємства «Леополісбуд» (, 79022, м. Львів, вул.Городоцька, буд.172) сплачений судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Львівської митниці (, 79000, м.Львів, вул.Костюшка,1) на користь приватного підприємства «Леополісбуд» (, 79022, м. Львів, вул.Городоцька, буд.172) витрати на правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна