Справа № 580/6301/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року справа № 580/6301/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування висновку і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому, просить:

- визнати протиправним та скасувати Висновок Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 31.05.2024 про призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Черкаській області провести повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги виплату одноразової грошової допомоги та прийняти новий Висновок про призначення одноразової грошової допомоги (з урахуванням проведених виплат) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у вказаному рішенні.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги через втрату працездатності поліцейського під час виконанням ним службових обов`язків у зв`язку із пропуском шестимісячного строку встановлення інвалідності із дати звільнення зі служби в поліції. Позивач вважає відмову відповідача протиправною та зазначає, що група інвалідності внаслідок отриманої позивачем травми, встановлена в строки, визначені ч. 3 ст. 97 Закону України Про національну поліцію, а саме з 18.03.2022 (звільнення 06.12.2021), а 05.03.2024 позивачу група інвалідності не визначалась, лише було змінено причину інвалідності, по раніше вже встановленій групі. Звернув увагу, що зміна причини групи інвалідності відбулася через перебіг тривалого строку не по вині позивача, а внаслідок прийняття відповідачем протиправних актів, які скасовувались у судовому порядку. При цьому, зі сторони позивача жодних фактів затягування строків не було.

Ухвалою від 28.06.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.07.2024 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що інвалідність у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків позивачу встановлена поза межами шестимісячного строку, визначеного пунктом 3 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII, що виключає правові підстави для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пп. б п. 3 ч. 1 ст. 99 вказаного Закону. Виключні випадки, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється передбачено статтею 101 Закону України Про Національну поліцію. Передбачені статтею 101 Закону України Про Національну поліцію випадки коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється застосовуються в разі, якщо дотримано інші обов`язкові умови, передбачені статтею 97 цього Закону. Крім того, зазначила, що встановлений шестимісячний строк є імперативним строком та не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності та має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, тому посилання позивача на можливість поновлення такого строку вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах Закону.

23.07.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив у якій зазначив про необґрунтованість відзиву на позов з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того зазначив, що посилання представниці відповідача на ряд постанов Верховного Суду є некоректними з огляду на суттєві відмінності між обставинами справ, що розглядалися та обставинами цієї справи.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та в період з 07.11.2015 по 01.12.2021 проходив службу в органах Національної поліції України.

03.04.2020, під час виконанні службових обов`язків, перебуваючи на посаді начальника центру забезпечення ГУНП в Черкаській області, з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого останній отримав травму. За результатами проведення службового розслідування нещасного випадку Головним управлінням складено акт форми Н-1/НВП № 50 від 08.10.2021, який, в подальшому, був скасований згідно наказу начальника ГУНП в Черкаській області № 3347 від 10.12.2021 року та призначене повторне службове розслідування нещасного випадку.

У відповідності до Свідоцтва про хворобу № 218 від 01 листопада 2021 року позивач визнаний непридатним до служби в поліції, наслідки отриманої травми визнані ТРАВМА НІ, не пов`язана з виконанням службових обов`язків, наявні у позивача захворювання визнані захворювання ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції.

Позивач звільнений зі служби з 06 грудня 2021 року відповідно до наказу начальника ГУНП в Черкаській області № 372 о/с від 01 грудня 2021 року за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 711537 від 21.03.2022 позивача вперше визнано особою з інвалідністю II групи з 18.03.2022 року, причина інвалідності Захворювання ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції, у зв`язку із чим позивачу призначено одноразову грошову допомогу в сумі 223290 грн, отримання якої 30.08.2022 підтверджується позивачем.

За результатами повторного проведення службового розслідування нещасного випадку Головним управлінням складено акт форми Н-1/НВП № 4 від 16.02.2022, відповідно до якого нещасний випадок, що стався 03.04.2020 з начальником ЦЗ ГУНП в Черкаській області підполковником поліції ОСОБА_1 , стався у період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погоджуючись із вказаними висновками позивач оскаржив вказаний акт в судовому порядку.

Рішенням від 06 травня 2022 року у справі № 580/1541/22 Черкаський окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 16.02.2022 форми Н-1/НВП та зобов`язав Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 03.04.2020 та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 № 1346, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у вказаному рішенні та скласти і затвердити акти за формами Н-5* та Н-1* про те, що нещасний випадок трапився у період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Постановою від 02 жовтня 2023 року у справі № 580/1541/22 Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу ГУНП в Черкаській області залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За наслідками повторного службового розслідування відповідач склав акт за формою Н-1* № 5 від 16.11.2023 відповідно до якого нещасний випадок із позивачем трапився у період проходження служби при виконанні службових обов`язків. 22.11.2023 ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області медична (військово-лікарська) комісія прийняла постанову № 20 згідно медичної документації на час фактичного звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції станом на 01.11.2021. Постанова по причинному зв`язку трави в свідоцтві про хворобу № 218 від 01.11.2021 ОСОБА_1 відмінена, причинний зв`язок визначений так: ТРАВМА, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції.

У зв`язку із зміною причинного зв`язку по отриманій травмі позивачу за наслідками розгляду документів довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААГ №427951 від 05.03.2024 змінено причину інвалідності на Травма, ТАК, пов`язана із виконанням службових обов`язків.

22.03.2024 позивач звернувся із заявою до відповідача про виплату ОГД у зв`язку із вказаною зміною причини інвалідності, у відповідь на яку листом № 29/к -38 від 19 квітня 2024 року відповідач відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію, а саме: шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції (дата звільнення 06.12.2021, а інвалідність встановлена 05.03.2024).

02.05.2024 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, за наслідками розгляду якого відповідач склав висновок від 31.05.2024 про відмову у призначенні ОГД у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію, а саме: шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції (дата звільнення 06.12.2021, а інвалідність встановлена 05.03.2024).

Висновок про відмову у призначенні ОГД позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

- визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до частини першої статті 99 Закону № 580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (підпункт б пункту 3 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII).

Визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (підпункт б пункту 4 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 97 Закону № 580-VIII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2024 № 646 (набрав чинності 11.06.2024).

Станом на час прийняття спірного висновку був чинним Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (далі Порядок № 4), який визначав Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до розділу ІІ якого днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 5 розділу III Порядку № 4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 4-6, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видала(в) документ. Копії документів, зазначених у підпунктах 7-9, засвідчує своїм підписом фізична особа, що подає документи, та перевіряє особа, що їх приймає.

Відповідно до розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Аналіз вказаних положень вказує на те, що приписи п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII встановлюють обов`язкову одночасну наявність трьох умов для призначення одноразової грошової допомоги (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції;

2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції.

Суд врахував, що Конституційний суд України у рішенні від 22 квітня 2020 року № 3-р(І)/2020 зазначив, що лише за наявності цих трьох обставин, тобто тільки дотримавшись усіх зазначених умов, особа, звільнена з поліції, набуває право на отримання одноразової грошової допомоги й може претендувати на її призначення та виплату згідно з положеннями пункту 3 частини першої статті 97 Закону.

Як вище встановив суд, Головне управління Національної поліції в Черкаській області згідно висновку від 31.05.2024 (а.с. 47) відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію, а саме: шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції (дата звільнення 06.12.2021, а інвалідність встановлена 05.03.2024).

Надаючи оцінку вказаній підставі відмови, суд зазначає таке.

Як встановив вище суд, позивач звільнений зі служби з 06 грудня 2021 року, відповідно до наказу начальника ГУНП в Черкаській області № 372 о/с від 01 грудня 2021 року за п. 2 (через хворобу) ч.1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 711537 від 21.03.2022 позивач визнаний особою з інвалідністю II групи з 18.03.2022 (причина інвалідності Захворювання ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції).

У подальшому, у зв`язку зі скасуванням у судовому порядку (справа № 580/1541/22) акту Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 16.02.2022 форми Н-1/НВП та складенням акту за формою Н-1* № 5 від 16.11.2023, медична (військово-лікарська) комісія ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області прийняла постанову № 20 від 22.11.2023 згідно медичної документації на час фактичного звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції станом на 01.11.2021. Постанова по причинному зв`язку травми в свідоцтві про хворобу № 218 від 01.11.2021 ОСОБА_1 відмінена, причинний зв`язок визначений так: ТРАВМА, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції.

У зв`язку із зміною причинного зв`язку по отриманій травмі позивачу за наслідками розгляду документів довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААГ № 427951 від 05.03.2024 змінено причину інвалідності на Травма, ТАК, пов`язана із виконанням службових обов`язків.

Аналіз вищевикладених обставин вказує на те, що інвалідність ІІ групи позивачу встановлено у межах шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції (06.12.2021 звільнений та 18.03.2022 встановлено інвалідність). Натомість 05.03.2024 відбулось не встановлення інвалідності позивачу, а зміна причинного зв`язку інвалідності згідно медичної документації на час фактичного звільнення. Суд врахував, що група інвалідності та наявні захворювання і травми залишились тими ж самими що і при встановленні з 18.03.2022 групи інвалідності, натомість зміна причини групи інвалідності за перебігом тривалого строку зумовлена прийняттям відповідачем протиправних актів, які скасовувались у судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про наявність у позивача необхідних трьох обов`язкових умов, встановлених п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII для призначення спірної ОГД відповідно до підпункту б пункту 3 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII, у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. Натомість як встановлено вище, відповідач наказом № 1395 від 29.07.2022 (а.с. 43) призначив позивачу ОГД у сумі 223290 грн (тобто 90 розмірів прожиткового мінімуму згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII).

Таким чином, висновок відповідача від 31.05.2024 про відмову у призначенні ОГД суд вважає протиправним та таким, що належить скасувати.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління провести повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 02.05.2024 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти Висновок про призначення одноразової грошової допомоги (з урахуванням проведених виплат) з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

Суд вважає необґрунтованими посилання представниці відповідача на ряд постанов Верховного Суду у контексті спірних правовідносин з огляду на суттєві відмінності між обставинами справ, що розглядалися та обставинами цієї справи.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

У позовній заяві представник позивача зазначив про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України такі витрати належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав договір-доручення № 8/24 про надання правничої допомоги від 11.06.2024, розрахунок витрат в якому зазначено фіксовану суму витрат у розмірі 6000 грн, рахунок-фактуру та квитанцію АТ КБ Приватбанк № 0.0..1 від 19.06.2024 на суму 6000,00 грн.

Таким чином, понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката підтверджені належними доказами.

Виходячи із критеріїв співмірності, обґрунтованості та пропорційності, а також відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат із судового збору, суд врахував, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір у зв`язку із чим підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Висновок Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 31.05.2024 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Черкаській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 02.05.2024 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти Висновок про призначення одноразової грошової допомоги (з урахуванням проведених виплат) з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління Національної поліції у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 18.09.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК