Справа № 569/852/24
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/852/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В., розглянувши у письмовому провадженні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №74 від 28.12.2023 у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 74 від 28.12.2023 у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 28.12.2023 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 було розглянуто матеріали щодо нього про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №74 від 20.12.2023, наказ №l-K від 02.01.2023 та розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ?01/6/3243 від 23.10.2023, яке було вручено йому- генеральному директору ТОВ «ЮТ-АГРО». Вказує, що він був був присутнім при розгляді справи, надав свої пояснення та заперечення, які виклав в письмовій формі, що були зачитані ТВО начальника Рівненського РТЦЕ та СПІ підполковником ОСОБА_2 та повернуті йому назад, в яких він висловив свою незгоду із суттєвими обставинами справи та тим, що його безпідставно притягують до відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови йому стало відомо про те, що 27.10.2023 керівнику ТОВ «ЮТ-АГРО», яким є генеральний директор ОСОБА_3 було вручено під особистий підпис розпорядження начальника шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 про забезпечення заходів оповіщення та прибуття до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: вул. Луцька, 1, м. Острог, Рівненської області військовозобов?язаних, які працюють у ТОВ «ЮТ-АГРО». Станом на 20.12.2023 не було письмово повідомлено шостий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про результати оповіщення військовозобов?язаних, наказ по підприємству про оповіщення не видавався, оповіщення не проводилось.

Відтак, в порушення вимог п. 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів» затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 N?1487 не виконав покладених на нього обов?язків, не забезпечив виконання заходів оповіщення та прибуття військовозобов?язаних, які працюють у ТОВ «ЮТ-АГРО», що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач зазначає, що не визнає своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.210-1 КУпАП, оскільки не вчиняв жодного порушення, в його діях не має складу адміністративного правопорушення, а навпаки він діяв в рамках вимог чинного законодавства. Зокрема, у протоколі №74 від 20.12.2023 не вірно встановлено дату виявлення правопорушення, а саме вказано, що правопорушення виявлено 20.12.2023. В той час, як згідно відомостей оскаржуваної постанови слідує, що таке розпорядження було вручене 27.10.2023, а відтак, наступний день, що слідує за датою невиконання і є моментом виявлення правопорушення, а не інша фактична дата, яку із суб?єктивних та не зрозумілих міркувань вказано в протоколі, а саме 20.12.2023. Отже, викладені обставини свідчать про відсутність у його діях умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП і відповідно, про відсутність в його діянні об?єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем не було подано відзив на адміністративний позов, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень частини 6 статті 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 210-1 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 210-1 КУпАП).

Статтею 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, визначено обов`язки підприємств, установ і організацій щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 21 цього Закону, підприємства, установи і організації зобов`язані:

сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки України у їхній роботі в мирний час та в особливий період;

забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпА, у зв`язку з тим, що 27.10.2023 керівнику ТОВ «ЮТ-АГРО», яким є генеральний директор ОСОБА_3 , було вручено під особистий підпис розпорядження начальника шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 про забезпечення заходів оповіщення та прибуття до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: вул. Луцька, 1, м. Острог, Рівненської області військовозобов?язаних, які працюють у ТОВ «ЮТ-АГРО». Станом на 20.12.2023 не було письмово повідомлено шостий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про результати оповіщення військовозобов?язаних, наказ по підприємству про оповіщення не видавався, оповіщення не проводилось.

Як встановлено судом, позивач заперечує обставини, що вказані у оскаржуваній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, зазначає про відсутність з його боку будь-яких порушень.

У контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскільки у матеріалах справи відсутні докази про вчасне ознайомлення позивача з розпорядженням начальника шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 про забезпечення заходів оповіщення та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно позивач не може нести відповідальність за невиконання цього розпорядження, що у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ст. 255 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачеві слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КпАП України.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не було подано відзив на адміністративний позов, крім того, відповідач жодних доказів, які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаного правопорушень, не надав.

З огляду на наведене, а також на те, що позивач в своєму позові категорично заперечив свою вину у вчиненому правопорушенні, а відповідачем жодними доказами не спростовано наведених позивачем обставин та не доведено його винуватість у даному адміністративному правопорушенні шляхом подання відзиву та доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та його винуватість у вчиненні такого, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 74 від 28.12.2023 у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 74 від 28.12.2023, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складене та підписане 18.09.2024.

Суддя Левчук О. В.