Справа № 120/3673/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 вересня 2024 р. Справа № 120/3673/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суду звернувся з адміністративним позовом Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.01.2024 UА401020/2024/000037 та рішення про коригування митної вартості товарів від 10.01.2024 № UА401000/2024/000006/2.

Відтак, з метою скасування вказаної картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 27.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

12.04.2024 відповідач подав відзив, у яких заперечує задоволення позову. По суті позовних вимог вказав, що до митного оформлення, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 26.09.2023 № 2206, зовнішньоекономічний договір від 02.08.2020 №3426/PB, платіжні доручення в іноземній валюті від 10.07.2023 № NJBKLN7AO7O46T5, від 25.09.2023 № NJBKLN9PO815LOO, від 13.11.2023 № NJBKLNBDO8A08ZG, довідку про транспортні витрати № 2/12366 від 01.12.2023, копію декларації країни відправлення від 28.09.2023 № 00177064.

Під час контролю за правильністю визначення митної вартості та вивчення документів, які підтверджують митну вартість відповідно до ч. 2 ст.53 МКУ, виявлено розбіжність з документами, які подано до митного оформлення та зазначено у гр.44, а саме: в проформі інвойсі № 2206 від 22.06.2023 вартість товарів (64742,4 USD) відмінна від вартості товарів у МД (64750,32 USD). Згідно з п. 2 зовнішньоекономічного договору від 02.08.2021 № 3426/PB "ціна товару вказується згідно рахунків, додатків", проте декларантом не надано на вимогу та не зазначено у гр.44 МД будь-яких доповнень/додатків до контракту, специфікацій тощо.

В митній декларації країни відправлення від 28.09.2023 № 00177064 вартість кожної з позицій товарів відрізняється від задекларованої. Також відповідач зауважив, що декларантом не надано підтвердження 100% оплати за товари відповідно до умов оплати, зазначених в інвойсі від 26.09.2023 № 2206.

В подальшому, декларанту було направлено лист щодо надання документів, зазначених в ч. 2 ст. 53 МКУ. Також, враховуючи розбіжності в документах, декларанту направлений лист щодо надання документів, зазначених в ч. 3 ст. 53 МКУ. Листами від 10.01.2024 №1001/1 та №1001/2, надісланими 10.01.2024, декларант відмовився від надання додаткових документів.

Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до пп. 2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст.59 та ст.60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст. 62 МКУ) та (ст. 63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Підсумовуючи, відповідач зазначив, що дії митниці відповідають вимогам чинного митного законодавства, натомість вимоги позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

15.04.2024 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій спростовує доводи відповідача, зазначені у відзиві, та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 16.09.2024 клопотання Вінницької митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення.

Враховуючи, що інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 уклав зовнішньоекономічний контракт від 02.08.2021 № 3426/РВ з фірмою "SHANDONG TAIMU COMMOTIDY CO., LTD" Китай, за умовами якого перший є Покупцем, а другий - Продавцем.

Відповідно до Контракту Продавець продав, а Покупець купив товар: Рукавички, країна походження: Народна Республіка Китай, кількість: згідно інвойсу, ціна: згідно інвойсу, додатки, термін поставки: 2021-2025 роки, порт відвантаження: згідно інвойсу (а.с. 141-148).

Відповідно до п. 17.1 Контракт набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діятиме до 31 грудня 2025 року.

Згідно із п. 4.1 Контракту, термін доставки товару протягом 45 днів після отримання 30% депозиту від Покупця (тільки після отримання 50% оплати, продавець може організувати доставку товару).

Умови поставки визначаються для кожної окремої партії і вказуються в інвойсах (п. 4.2 Контракту).

Валюта становить: долар США (п. 5.1 Контракту).

Відповідно до п. 5.2 Контракту, загальна сума контракту становить 1000000,00 доларів США.

Вартість контракту визначається після взаємних консультацій до домовленостей між сторонами (п. 5.3 Контракту).

Завантаження товарів на судно, включаючи укладання в трюмі (стивідорні роботи), ліхтеровка, інформація про відвантаження товару, видача коносаментів, інші супровідні витрати виконуються та оплачуються за рахунок Продавця (п. 5.4 Контракту).

Згідно із п. 6.1 Контракту, платіж за поставленим за цим контрактом виробами здійснюється покупцем на рахунок продавця наступним чином:

- визначається для кожної окремої партії і вказуються в інвойсах (рахунках - фактурах).

Позивач за даним Контрактом відповідно до проформи інвойсу від 22.06.2023 № 2206 планував придбати товар:

- 69061 рукавиці робочі комбіновані (75% коров`яча шкіра, 25% нейлон), у кількості 6000 пар, загальною вартістю 5160,00 дол. США;

- 69882 рукавиця крага без підкладки сіра довга (100% коров`яча шкіра), у кількості 6120 пар, загальною вартістю 7527,60 дол. США;

- 69873 Рукавиця крага без підкладки сіра коротка (колір сірий, 100% шкіра коров`яча спліт, рукавичка для зварювання), у кількості 6000 пар, загальною вартістю 6150,00 дол. США;

- 69246 Рукавиця крага з підкладкою червона довга з коров`ячої шкіри (100% ) розмір 12, у кількості 6480, загальною вартістю 9460,80 дол. США;

- FLL9249 сірі бавовняні рукавички з чорним латексним покриттям (60% бавовна, 40% латекс, у кількості 48000 пар, загальною вартістю 12144,00 дол. США;

- FLL 9397 рукавички синтетичні білі з зеленим латексним покриттям (60% поліестер, 40% латекс), у кількості 14400 пар, загальною вартістю 3816,00 дол. США;

- NL 9610 рукавички синтетичні білі з 3/4 синьо-чорним нітриловим покриттям (60% поліестер, 40% нітрил), розмір 10, у кількості 12000 пар, загальною вартістю 3312,00 дол. США;

- FLL 9136 рукавички синтетичні білі з синьо-чорним спіненим латексним покриттям (60% поліестер, 40% латекс, у кількості 12000 пар, загальною вартістю 3708,00 дол. США;

- NL 9712 рукавички синтетичні червоні з чорним нітриловим покриттям (60% поліестер, 40% нітрил), розмір 10, у кількості 60000 пар, загальною вартістю 9600,00 дол. США;

- NL 9620 рукавички синтетичні білі з сірим нітриловим покриттям (60% поліестер, 40% нітрил), розмір 10, у кількості 24000 пар, загальною вартістю 3864,00 дол. США

Разом: 195000 пар, 64742,40 дол. США.

В проформі-інвойсі вказано:

- торговий термін: FOB QINGDAO / FOB Циндао

- умови оплати: 30% - передоплата; 20% - на момент готовності товару до відвантаження; 20% - протягом 30 днів після відвантаження товару, після отримання даної оплати продавець зобов`язаний відправити оригінали документів; 30% - протягом 30 днів після того як товар прибуде до порту призначення в Україні. Гарантом платежів є оплата попередніх чи наступних заказів;

- термін поставки - 90 днів.

Після отримання проформи-інвойсу позивач здійснив оплату:

- 10.07.2023 року - 19422,72 дол. США.

- 25.09.2023 року - 12948,48 дол. США.

У зв`язку із зміною асортименту та обсягів поставки Продавець виставив позивачу інвойс від 26.09.2023 № 2206:

- 69061 рукавиці робочі комбіновані (75% коров`яча шкіра, 25% нейлон), у кількості 6000 пар, загальною вартістю 5160,00 дол. США;

- 69882 рукавиця крага без підкладки сіра довга (100% коров`яча шкіра), у кількості 6120 пар, загальною вартістю 7257,60 дол. США;

- 69873 Рукавиця крага без підкладки сіра коротка (колір сірий, 100% шкіра коров`яча спліт, рукавичка для зварювання), у кількості 6000 пар, загальною вартістю 6150,00 дол. США;

- 69246 Рукавиця крага з підкладкою червона довга з коров`ячої шкіри (100% ) розмір 12, у кількості 6480, загальною вартістю 9460,80 дол. США;

- FLL9249 сірі бавовняні рукавички з чорним латексним покриттям (60% бавовна, 40% латекс, у кількості 48000 пар, загальною вартістю 12144,00 дол. США;

- FLL 9397 рукавички синтетичні білі з зеленим латексним покриттям (60% поліестер, 40% латекс), у кількості 14400 пар, загальною вартістю 3816,00 дол. США;

- NL 9610 рукавички синтетичні білі з 3/4 синьо-чорним нітриловим покриттям (60% поліестер, 40% нітрил), розмір 10, у кількості 11760 пар, загальною вартістю 3245,76 дол. США;

- FLL 9136 рукавички синтетичні білі з синьо-чорним спіненим латексним покриттям (60% поліестер, 40% латекс, у кількості 12240 пар, загальною вартістю 3782,16 дол. США;

- NL 9712 рукавички синтетичні червоні з чорним нітриловим покриттям (60% поліестер, 40% нітрил), розмір 10, у кількості 60000 пар, загальною вартістю 9600,00 дол. США;

- NL 9620 рукавички синтетичні білі з сірим нітриловим покриттям (60% поліестер, 40% нітрил), розмір 10, у кількості 24000 пар, загальною вартістю 3864,00 дол. США

Разом: 195000 пар, 64750,32 дол. США.

Інші умови, вказані в проформі-інвойсі № 2206 від 22.06.2023, зокрема, стосовно умов оплати, в інвойсі від 26.09.2023 № 2206, залишились без змін.

Після отримання інвойсу від 26.09.2023 № 2206 позивач здійснив оплату:

- 13.11.2023 - 12954,02 дол. США;

- 21.12.2023 - 19425,10 дол. США.

Для митного оформлення товару позивач подав до Вінницької митниці електронну митну декларацію від 10.01.2024 № 24UA96U6 та необхідний пакет документів, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) від 26.09.2023 № 2206, зовнішньоекономічний договір від 02.08.2020 № 3426/РВ, платіжні доручення в іноземній валюті від 10.07.2023 № NJBKLN7A07046TS, від 25.09.2023 № NJBKLN9P0815100, від 13.11.2023 № NJBKLNBDO8A08ZG, довідку про транспортні витрати № 2/12366 від 01.12.2023, копію декларації країни відправлення від 28.09.2023 № 00177064.

Митну вартість заявлено за першим методом - за ціною договору.

За результатами розгляду поданої декларантом електронної митної декларації та доданих до неї документів, відповідач прийняв картку відмови у прийнятті митної декларації від 10.01.2024 UА401020/2024/000037 (а.с. 37-38) та рішення про коригування митної вартості товарів від 10.01.2024 № UА401000/2024/000006/2 (а.с. 34-36).

В рішенні зазначено наступне.

Під час контролю за правильністю визначення митної вартості та вивчення документів, які підтверджують митну вартість відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, виявлено розбіжність з документами, які подано до митного оформлення та зазначено у гр.44, а саме: в проформі інвойсі № 2206 від 22.06.2023 вартість товарів (64742,4 USD) відмінна від вартості товарів у МД (64750,32 USD). Згідно п. 2 зовнішньоекономічного договору від 02.08.2021 № 3426/PB «ціна товару вказується згідно рахунків, додатків», проте декларантом не надано на вимогу та не зазначено у гр.44 МД будь-яких доповнень/додатків до контракту, специфікацій тощо. В митній декларації країни відправлення від 28.09.2023 № 00177064 вартість кожної з позицій товарів відрізняється від задекларованої. Також декларантом не надано підтвердження 100% оплати за товари відповідно до умов оплати, зазначених в інвойсі від 26.09.2023 № 2206.

Також зазначено, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296), для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Вищенаведені документи до митного оформлення надано не у повному обсязі, відповідно не надано документи, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 53 МКУ в обов`язковому порядку подаються з метою підтвердження заявленої митної вартості.

Таким чином, подані до митного оформлення документи містять розбіжності/ неточності та не містять всіх відомостей, що документально підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, декларанту було направлено лист щодо надання документів, зазначених в ч. 2 ст. 53 МКУ. Також, враховуючи розбіжності в документах, декларанту направлений лист щодо надання документів, зазначених в ч. 3 ст.53 МКУ. Листами від 10.01.2024 №1001/1 та №1001/2, надісланими 10.01.2023, декларант відмовився від надання додаткових документів.

Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст.59 та ст.60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 МКУ) та (ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Джерелом числового значення митної вартості товару №1 є оформлена МД від 06.11.2023 № UA110020/2023/004985, за якою було випущено у вільний обіг товар « 1.Рукавички з натуральної шкіри, робочі захисні для всіх професій. Рукавички з коров`ячої спилкової шкіри, призначені для захисту від механічних ушкоджень, для промислового використання:- art. PE211/PE211Cowleather 40cm weldingglove, Color: Red (червоний) - 2016 пар; Пакування: 28 коробок (72 пари в коробці).- art. PE211/PE212 Cowleather 35cm weldingglove, Color: Nature (сірий) - 2016 пар; Пакування: 28 коробок (72 пари в коробці). Загальноцивільного не військового призначення. Не призначені для активного відпочинку та занять спортом. Вивантажено з контейнера EMCU8825751.Торговельна марка - MASTER BOB Виробник - SHIJIAZHUANG TIANZEHENG TRADE CO., LTD Країна виробництва - Китай.», а саме 7,51$ за кг.

Джерелом числового значення митної вартості товару №3 є оформлена МД від 14.11.2023 № UA100060/2023/429141, за якою було випущено у вільний обіг товар « 1. Рукавички трикотажні просочені або покриті гумою, робочі: Червона поліестерова рукавичка 13 класу з чорним латексним покриттям долоні, варіант зі зморшками, з маркуванням на кожній рукавичці, пакування: 12пар / поліетиленова упаковка, 600пар / плетений мішок, розмір 8-3000пар, розмір 9-9000пар, розмір 10-15000пар, розмір 11-6000пар, арт.HNL235, к-ть 33000пар; Червоні поліестерові рукавички з чорним нітрильним покриттям на долоні, клас А, з маркуванням на кожній рукавичці, пакування: 12пар/поліетиленовий пакет, 600пар/плетений мішок, розмір 9-1200 пар, розмір 10-4200 пар, розмір 11- 1200 пар, артикул HNN337, к-ть - 6600 пар; Сині нітрилові рукавички, повне покриття, подвійне покриття, бавовняна підкладка, в`язане зап`ястя , з маркуванням на кожній рукавичці, пакування: 12 пар в пілетиленовому пакеті, 360пар/мішків, розмір 9 - 1440 пар, розмір 10 - 2880 пар, , розмір 11- 1080 пар, артикул HCN420, к-ть - 5400 пар. Сині рукавички, повністю покриті нітрилом, подвійне покриття, утеплена підкладка, безпечна манжета, з маркуванням на кожній рукавичці, пакування: 12 пар / поліетиленовий пакет, 360 пар /мішок, розмір 10-13320пар, розмір 11-6480 пар, арт.HCN430, к-ть 19800пар;Синя покрита латексом робоча рукавичка, сіра полібавовняна основа клас 10 з маркуванням на кожній рукавичці, пакування: 12 пар в поліетиленовій упаковці, 360пар/мішок, розмір 10 - 7200пар, розмір 11-5040 пар, арт.HKL622, к-ть 12240пар;Рукавички з покриттям зі зморщеного латексу, покрита долоня, всередині рукавички підкладка з акрилового флісу 7 класу в`язки, повністю занурений палець, з маркуванням на кожній рукавичці, пакування: 12пар / поліетиленовий пакет, 120пар / коробка, розмір 10-5280пар, арт.HKL634, к-ть 5280пар.», а саме 5,01 дол. США.

В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п. 3 ст. 52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 МКУ.

Позивач оскаржує рішення про коригування митної вартості з підстав його протиправності, тому просить його скасувати, а також просить скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, яка прийнята за наслідками цього рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 1 МК, законодавство України з питань митної справи складається Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі з урахуванням результатів аналізу ризиків та залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України визначає перелік таких митних формальностей та необхідність участі у їх виконанні посадової особи митного органу (далі - АСМО «Інспектор»).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII МК та главою 8 розділу ІІІ МК (ч. 1 ст. 53).

Згідно з ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

За обставин справи, для підтвердження заявленої митної вартості митному органу, разом з ЕМД позивач надав: рахунок-фактура (інвойс) від 26.09.2023 №2206, зовнішньоекономічний договір від 02.08.2020 № 3426/РВ, платіжні доручення в іноземній валюті від 10.07.2023 № NJBKLN7A07046TS, від 25.09.2023 № NJBKLN9P0815100, від 13.11.2023 № NJBKLNBDO8A08ZG, довідку про транспортні витрати № 2/12366 від 01.12.2023, копію декларації країни відправлення від 28.09.2023 № 00177064.

У оскарженому рішенні відповідач вказав, що під час контролю за правильністю визначення митної вартості та вивчення документів, які підтверджують митну вартість відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, виявлено розбіжність з документами, які подано до митного оформлення та зазначено у гр.44, а саме: в проформі інвойсі № 2206 від 22.06.2023 вартість товарів (64742,4 USD) відмінна від вартості товарів у МД (64750,32 USD).

Надаючи оцінку таким доводам відповідача суд зазначає, що до митного оформлення позивач надав проформу інвойс від 22.06.2023 № 2206 (а.с. 69-70) та інвойс від 26.09.2023 № 2206 (а.с. 71-72).

Дійсно, в проформі інвойсі від 22.06.2023 № 2206 вказано вартість товарів 64742,40 дол. США.

Однак, у зв`язку із зміною обсягів та асортименту поставки Продавець виставив позивачу інвойс від 26.09.2023 № 2206, в якому відбулися зміни в кількості та, відповідно, загальній вартості по товарах позицій 7, 8. Відтак, відбулись зміни в загальній кількості товару та загальній вартості товару, змінилася загальна вартість товару: з 64742,40 дол. США (проформа - інвойс від 22.06.2023 № 2206) до 64750,32 дол. США (інвойс від 26.09.2023 № 2206).

Суд зауважує, що відповідно до статті 53 (частина 2 пункт 3) МК України рахунок-проформа є документом, що підтверджує митну вартість, якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу. У інших випадках таким документом є рахунок-фактура (інвойс).

Проформа-інвойс або рахунок-проформа у міжнародній комерційній практиці документ, виписаний до того, як стає відомою повна інформація про товари, містить відомості про ціну товару, але не є розрахунковим документом. Законодавством України не передбачено затвердженої форми та вимог щодо заповнення проформи-інвойсу. Відмінність від основного інвойсу також полягає у тому, що проформа-інвойс має попередній характер, деякі дані можуть змінитися в процесі узгодження остаточного замовлення та може бути виписаний на ще не відвантажений товар.

Тобто, проформа-інвойс - не є документом на підставі якого здійснюється оплата за товар.

Крім того, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі № 803/3649/15.

Так, відповідно до матеріалів справи позивач за контрактом від 02.08.2021 № 3426/РВ відповідно до проформи інвойсу від 22.06.2023 № 2206 планував придбати товар на загальну суму 64742,40 дол. США.

Проформу-інвойс від 22.06.2023 №2206 позивач надав відповідачу разом з іншими документами для митного оформлення, що підтверджується наявністю його в переліку поданих документів в оскаржуваній картці відмови.

26.09.2023 у зв`язку із зміною обсягів поставки Продавець виставив позивачу інвойс № 2206, в якому відбулися зміни в кількості та, відповідно, загальній вартості по товарам.

Фактична кількість товару і його вартість, вказані в інвойсі 26.09.2023 № 2206, відповідають даним поданої до оформлення митній декларації, кількість відповідає пакувальному листу.

Інвойс 26.09.2023 № 2206 було надано митному органу, що підтверджується наявністю його в переліку поданих документів в оскаржуваній картці відмови.

За таких обставин, суд доходить висновку, що митним органом не доведено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Доводи відповідача з приводу того, що згідно з п. 2 зовнішньоекономічного договору від 02.08.2021 № 3426/PB «ціна товару вказується згідно рахунків, додатків», проте декларантом не надано на вимогу та не зазначено у гр. 44 МД будь-яких доповнень/додатків до контракту, специфікацій, суд відхиляє, оскільки позивач до митного оформлення надавав рахунок - інвойс від 26.09.2023 № 2206, де визначено фактичну ціну товару.

Також, відповідач вказує, що декларантом не надано підтвердження 100% оплати за товари відповідно до умов оплати, зазначених в інвойсі від 26.09.2023 № 2206.

Суд зауважує, що в інвойсі від 26.09.2023 № 2206 умови оплати: 30% - передоплата; 20% - на момент готовності товару до відвантаження; 20% - протягом 30 днів після відвантаження товару, після отримання даної оплати продавець зобов`язаний відправити оригінали документів; 30% - протягом 30 днів після того як товар прибуде до порту призначення в Україні.

В інвойсі визначено загальну вартість товару: 64750,32 дол. США.

Позивачем проведено оплату:

- 10.07.2023 року - 19422,72 дол. США;

- 25.09.2023 року - 12948,48 дол. США;

- 13.11.2023 - 12954,02 дол. США;

- 21.12.2023 - 19425,10 дол. США.

Суд враховує, що вантаж не прибував до порту призначення в Україні, а перетинав кордон з Україною автомобільним транспортом, тому строк сплати 30% не визначено.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296), для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів: банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

При цьому, посилаючись на дану норму в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, відповідач застосовує вказаний перелік документів як виключний і безальтернативний, не зважаючи що це лише можливий перелік документів.

Натомість, на підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати надані позивачем документи (довідки, договори, акти виконаних робіт тощо).

Верховний Суд в постанові № 803/718/17 від 07 липня 2023 року сформував правову позицію, що якщо Законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Положення Митного кодексу України не визначають конкретний вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

В обґрунтування вартості доставки товару, який вказаний у митній декларації від 10.01.2024 № 24UA96U позивач, зокрема, надав:

- договір транспортного експедирування від 01.06.2018 № 18.04.2018/27ОД (а.с. 73-80);

- договір перевезення вантажу від 28.11.2023 № 28.11.2023/487ОД-П (а.с. 81-86);

- довідку про транспортні витрати від 01.12.2023 № 2/12366 (а.с. 66);

- акти про надання транспортно-експедиційних послуг (а.с. 91-94);

- акт перезавантаження (а.с. 149).

Твердження відповідача про те, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності є безпідставними, як є безпідставною і його вимога про надання декларантом додаткових документів згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки усі необхідні документи уже були в наявності у митного органу.

Отже, декларантом було надано необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують задекларовану ціну товару, і у митниці не було об`єктивних підстав витребувати додаткові документи.

Дослідивши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем у митній декларації, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що у документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена.

Будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких наведено у частині другої статті 53 МК України, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, митний орган не надав.

З приводу обраного відповідачем методу визначення митної вартості товару, що ввозився позивачем на митну територію України, суд зазначає таке.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 (справа № 200/6521/20-а) зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проаналізувавши обставини, що встановлені у цій справі суд зазначає, що надані декларантом документи виключали обґрунтовані сумніви Митного органу в правильності зазначеної митної вартості товарів, висновки про що зроблено вище. Документи які подані під час митного оформлення містили конкретні числові значення щодо ціни, яка була сплачена за товар, що ввозився на територію України в режимі імпорту. Тому, митним органом неправомірно, без достатніх на це підстав прийнято рішення про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.

При цьому не наведення належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом за відсутності певних документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару (постанова Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 809/872/17).

Необґрунтованими є і посилання відповідача в підтвердження недостовірності заявленої позивачем митної вартості товарів на результати аналізу баз даних митного органу, згідно з якими рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже завершено, є більшим.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих/подібних товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Оскаржене рішення не містить обґрунтованої підстави для можливого застосування єдиної ціни до різного асортименту товару, тому таке рішення не можна вважати таким, що прийняте обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (ст. 2 КАС України).

В контексті спірного питання, суд вважає за необхідне застосувати правові позиції, що зазначені в постановах від 24 листопада 2021 року у справі №9520/11059/2020 та від 25 лютого 2020 року по справі №260/718/19, в яких Верховний Суд звернув увагу на тому, що крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Всупереч вказаному вище, відповідачем не наведено обґрунтованих пояснень щодо зроблених коригувань.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд робить висновок, що позивачем разом із митною декларацією були надані достатні документи для митного оформлення товару, які містили повну інформацію для підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару.

Відповідачем, в свою чергу, не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у достовірності задекларованої митної вартості товару, оскільки розбіжності на які зіслався відповідач спростовано дослідженими судом доказами.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, а відтак вказує на протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару від 10.01.2024 № UА401000/2024/000006/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.01.2024 UА401020/2024/000037.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 4119,83 грн, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до змісту позовної заяви вказано, що наразі позивачем сплачено витрати на правничу допомогу в сумі 14534,40 грн, на підтвердження чого долучено договір, рахунок, платіжне доручення.

Разом з тим, представник позивача вказав, що докази витрат на правничу допомогу будуть надані на стадії завершення розгляду справи або після винесення рішення суду у справі, про що робить заяву на підставі ч. 7 ст. 139 КАС України.

З огляду на це, питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд вирішить після ухвалення рішення по суті позовних вимог, в порядку визначеному КАС України.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів від 10.01.2024 № UА401000/2024/000006/2.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.01.2024 №UА401020/2024/000037.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 4119,83 грн (чотири тисячі сто дев`ятнадцять гривень 83 копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Вінницька митниця (код ЄДРПОУ - 43997544, вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна