Справа № 320/9584/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9584/22 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пристоличної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Пристоличної сільської ради, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га в с. Щасливе № 1066-7-VIII від 07.09.2021;

- зобов`язати надати дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га в с.Щасливе Бориспільського району Київської області.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 адміністративний позов задоволено повністю.

Вказане судове рішення набрало законної сили 27.02.2023.

25.04.2023 до суду від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, шляхом стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 9000,00 грн.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Пристоличної сільської ради витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідачем необґрунтовано та недоведено нерозумність витрат на правничу допомогу і не надано доказів завищення заявленої до відшкодування суми, що виключає ініціативу суду по зменшенню заявленої до відшкодування суми судових витрат, про що наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Будь-яких його заяв, клопотань чи письмових пояснень щодо витрат позивача на правничу допомогу матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги введення в Україні воєнного стану, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подано до суду договір про надання правової допомоги №17/05/22 від 17 травня 2022 року, укладений з АО «Щиглов і партнери», за умовами якого співробітники Адвокатського об`єднання зобов`язуються надати позивачу юридичні послуги щодо захисту його інтересів, прав та свобод, в тому числі у судах. Плата за надані послуги встановлюється відповідно до виставлених актів наданих послуг згідно з переліком вартості послуг (а.с.36-41).

Відповідно до акту наданих послуг №1 від 06.02.2023 позивачу в рамках справи №320/9584/22 надані наступні послуги: судовий аналіз наданих документів - 3 год. вартістю 3000,00 грн; підготовка та подача адвокатського запиту від 20.05.2022 до Пристоличної сільської ради - 1000,00 грн; підготовка позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - 4000,00 грн; підготовка та подача заяви про відшкодування судових витрат у справі №320/9584/22 - 1000,00 грн. Загальна вартість наданих правових послуг - 9000,00 грн (а.с.35).

Зазначені у вказаному акті послуги, їх розрахунок та вартість відповідають вартості і розрахункам, наведеним у додатку №1 від 17.05.2022 до договору про надання правової допомоги №17/05/22 від 17.05.2022, з урахуванням їх фіксованої вартості та погодинної оплати (а.с.40).

Вказані послуги були надані адвокатом Щигловим Є.О. на підставі вказаного договору, ордеру серії АІ №1289709 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4384/10 від 22.12.2010 (а.с.15-16).

Факт проведення оплати позивачем отриманих послуг з правової допомоги підтверджується копією квитанції від 13.11.2022 №0.0..1 (а.с.34).

Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.

Положення чинного законодавства визначають можливість встановлення розміру вартості правничої допомоги адвоката у фіксованому розмірі із виключенням погодинної оплати, залежно від часу, витраченого адвокатом на здійснення представництва чи надання іншої правової допомоги, а тому визначення сторонами фіксованого розміру оплати за окремо надані послуги звільняє від необхідності визначати в детальному описі витраченого адвокатом часу на кожну окрему дію, вчинену на виконання договору про надання позивачу правничої допомоги в рамках даної справи. При цьому, в поданому до суду акті наданих послуг №1 від 06.02.2023 зафіксовано які саме послуги надавались позивачу та визначено кількість витраченого часу на послуги, які передбачають погодинну оплату, тому він є належним доказом, що описує надані послуги з правової допомоги.

Наведене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.09.2020 у справі №420/6027/19.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц дійшла висновку, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.

Суд звертає увагу, що подані до суду докази в повному обсязі підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг із детальним описом виконаних робіт, залучення до надання правничої допомоги в суді першої інстанції адвоката Щиглова Є.О. (яким підписано позовну заяву та засвідчено копії поданих до суду документів), відповідно до умов договору про надання правової допомоги №17/05/22 від 17.05.2022 із додатками.

При цьому, відповідач не скористався своїм правом на подання будь-яких заяв, клопотань чи письмових пояснень про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо питання наявності у суду можливості самостійно зменшувати розмір витрат на правничу допомогу за відсутності відповідного клопотання відповідача (суб`єкта владних повноважень).

Відповідна заборона також прямо закріплена у ч.6, 7 ст.134 КАС України, відповідно до якої у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для зменшення з власної ініціативи заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, факт отримання якої та оплати послуг адвоката є доведеним поданими позивачем доказами, за відсутності будь-яких заперечень щодо розміру судових витрат з боку відповідача.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених в додатковому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права, призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, на підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем подано копію договору про надання правової допомоги у справі №320/9584/22 від 24.02.0224, укладений з адвокатом Асряном А.О., за умовами якого адвокат надає замовнику консультаційні та юридичні послуги, в тому числі в адміністративних судах України всіх інстанцій і представляє замовника з правом подання та підписання заяв і скарг. За правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком №1 до цього договору (п.3.1 договору).

Додатком №1 від 24.02.2024 до договору про надання правової допомоги від 24.02.2024 визначено, що розмір витрат на правову допомогу адвоката складає 5000,00 грн за годину роботи, що також відображено в акті приймання-передачі наданих послуг №1 у справі №320/9584/22 від 24.02.2024, в якому відображено, що позивачу було надано наступні послуги: вивчення судової практики Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду; підготовка та складання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Матеріали справи також містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у межах даної справи в суді апеляційної інстанції, а саме: вивчення судової практики Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду з питань наявності правових позицій щодо відшкодування витрат на правничу допомогу - 1 год вартістю 5000,00 грн; підготовка та складання апеляційної скарги від 06.03.2024 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 - 3 год. вартістю 15000,00 грн. Всього на суму 20000,00 грн.

Здійснення оплати послуг з правничої допомоги підтверджується копією квитанції від 24.02.2024 №0.0..1.

Правова допомога в суді апеляційної інстанції була надана позивачу адвокатом Асряном А.О. на підставі вказаного договору та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000774.

Апеляційна скарга була доставлена до електронного кабінету відповідача 19.03.2024 та заява позивача про надання детального опису робіт надійшла до підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 08.04.2024, однак станом на момент розгляду апеляційної скарги по суті відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо витрат позивача на правничу допомогу.

Будучі належним чином обізнаним про апеляційний розгляд справи та заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування судових витрат, відповідач будь-яких заперечень, заяв чи клопотань про зменшення заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу до суду не подавав.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства України та позицій Верховного Суду і Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів позбавлена можливості з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, яка була понесена позивачем в суді апеляційної інстанції.

З огляду на висновки суду, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню і враховуючи, що судове рішення по суті спору прийнято на користь позивача, відповідна сума витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн підлягає розподілу, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який виступав відповідачем у даній справі - Пристоличної сільської ради.

Керуючись ст.134, 139, 243, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Пристоличної сільської ради () судові витрати на правову допомогу, понесені в суді першої інстанції в розмірі 9000,00 грн (дев`ять тисяч грн 00 коп.) та в суді апеляційної інстанції в розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 16 вересня 2024 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма