Справа № 460/10257/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Друзенко Н.В., після одержання позовної заяви
Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ"
доДержавної служби геології та надр України
про зобов`язання вчинення певних дій, -
05.09.2024 ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» звернулося в суд з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило зобов`язати вчинити дії щодо відновлення державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 робіт з геологічного вивчення надр «Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу)».
Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що про порушення своїх прав, свобод чи інтересів ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» дізналося 18.01.2024, коли отримало лист ДВНП «Державний інформаційний геологічний фонд України» Державної служби геології та надр України щодо проставлення у журналі відмітки про скасування РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. Разом з тим, позовна заява подана до суду 05.09.2024, тобто по спливу більше ніж семи місяців від дня отримання листа, що свідчить про пропуск строку для звернення до адміністративного суду. Заяви про поновлення відповідного строку з обґрунтуванням причин і відповідними доказами існування таких причин до позову не додано.
11.09.2024 ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» подало до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучило квитанцію №1798-4953-9123-2483 від 10.09.2024 про сплату судового збору в сумі 6056,00 грн. та позовну заяву, викладену у новій редакції.
Згідно такої позовної заяви, ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» замість первісно заявлених вимог, просить: визнати неправомірними дії Державної служби геології та надр України щодо погодження проставлення у журналі державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр в графі «примітка» відмітки/запису про скасування РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023 та відновити своє становище, яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України анулювати запис у журналі державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр в графі «примітка» щодо РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023, проставлену відмітку «скасовано»/ «анульовано».
В заяві про усунення недоліків позовної заяви ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» вказує, що 18.01.2024 на його адресу Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України» направило лист щодо проставлення у журналі відмітки про скасування РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. При цьому, в листі не було чітко вказано підстав, з яких було проставлено відмітку щодо анулювання/скасування запису про державну реєстрацію РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. Це стало підставою для звернення з проханням надати ресурсну довідку, яку ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» отримано 21.05.2024, і з якої вбачається, що запаси бурштину є не захищеними, а апробованими, відповідно підлягають додатковому дослідженню. Так як дії щодо анулювання/скасування запису про державну реєстрацію РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 було вчинено Державним науковим виробничим підприємством «Державний інформаційний геологічний фонд України», і лист було отримано від даного підприємства, то ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом про визнання неправомірними дій та зобов`язання анулювати запис про скасування державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1. Відповідно до Ухвали Господарського суду м.Києва від 02.09.2024 у справі №911/1980/24 у відкритті провадження за даним позовом було відмовлено та роз`яснено, що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Господарським судом м.Києва було вказано, що дії щодо скасування запису щодо державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 було вчинено Державною службою геології та надр України, а Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України» лише адмініструє журнал державної реєстрації робіт та досліджень. Зважаючи на той факт, що ТОВ «ПОТЕРНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» стало відомо про те, що запаси родовища бурштину «Вільне», яке співпадає з площею розширення, не були захищені, а були лише апробовані та потребують додаткового геологічного вивчення лише 21.05.2024, а також враховуючи зміст ухвали Господарського суду м.Києва, позивач просить поновити строк на подання позову, з метою захисту його прав та інтересів.
Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» ще 30.01.2024 зверталося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило відновити становище ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ», яке існувало до порушення права, шляхом відновлення державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 робіт з геологічного вивчення надр «Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу)» та зобов`язати Державну службу геології та надр України вчинити дії щодо відновлення державної реєстрації РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 21.09.2023 робіт з геологічного вивчення надр «Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу)».
Крім цього, в провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа №460/194/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Амберкінг Юкрейн», про визнання неправомірним та скасування п.8 Додатку №1 до Наказу від 14.12.2023 №645, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
Не зважаючи на той факт, що відповідні вимоги так і не стали предметом розгляду Рівненського окружного адміністративного суду, зазначеними вище судовими проваджен-нями однозначно підтверджується, що з січня 2024 року ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» достеменно знало про факт про скасування РДГВН робіт з геологічного вивчення надр «Детальна геолого економічна оцінка запасів бурштину ділянки Осів з метою збільшення площі геологічного вивчення (розширення меж спеціального дозволу)» з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023.
За правилами частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Оскільки ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» дізналося та/або повинно було дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в січні 2024 року, то звертаючись до суду з позовом у вересні 2024 року, пропустило відповідний строк.
Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Наведені у заяві про усунення недоліків обставини, є надуманими, і насправді не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» свого права на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. Невміння правильно сформулювати свої позовні вимоги та/або реалізувати своє право на подання позову, не є поважною причиною для пропуску строку звернення до суду.
Водночас суд наголошує, що обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду, а позивач в даному конкретному випадку покладений на нього обов`язок не виконав і належних доказів не надав.
Фактичні обставини та наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що позивач мав достатній час для реалізації права на звернення до суду у встановлені строки, при цьому матеріали справи не містять доказів про поважність причин пропуску строку на звернення з даним позовом.
Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Сполученого Королівства», справа «Девеер проти Бельгії»).
Також Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.
Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Аналіз практики Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Суд виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Суд пропонував позивачу надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду. Однак такі докази надані не були.
Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві у відповідності до вимог статті 123 та 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не подано особою в наданий судом строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За змістом пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За правилами пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, однак лише за клопотанням особи, яка його сплатила. Оскільки на даному етапі таке клопотання відсутнє, підстав для повернення позивачу сплаченої ним суми судового збору немає.
Керуючись статтями 123, 169, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ТОВ «ПОТЕНЦІАЛ-ПОЛІССЯ» до Державної служби геології та надр України про визнання неправомірними дій щодо погодження проставлення у журналі державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр в графі «примітка» відмітки/запису про скасування РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023 та відновлення становища, яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання анулювати запис у журналі державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр в графі «примітка» щодо РДГВН з державним реєстраційним номером У-23-176/1 від 25.09.2023, проставлену відмітку «скасовано»/ «анульовано», - повернути позивачеві.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 18 вересня 2024 року

Суддя Н.В. Друзенко