Справа № 460/7905/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2024 року м. Рівне №460/7905/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з вказаним адміністративним позовом (позовною заявою) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-2), у якому позивач просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати відмову відповідача-2, оформлену рішенням о/р №74 від 05.07.2024, у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі - Закон №889-VIII) та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ);

2) зобов`язати відповідача-1 перевести позивача з 28.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та статті 37 Закону №3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи: на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024, обчисливши таку пенсію як особі, яка станом на 01.05.2016 має стаж роботи на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби більше 10 років, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 28.06.2024 №02-15/296 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 28.06.2024 №02-15/297, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.

Позивач в обґрунтування позову зазначає про протиправність прийнятого відповідачем-2 рішення та вказує на те, що 28.06.2024 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ХІІ), на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII. Однак рішенням відповідача-2 о/р №74 від 05.07.2024 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви. Зазначене рішення відповідача-2 мотивоване тим, що з набранням чинності Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III) позивач набув статусу посадової особи органів місцевого самоврядування, відтак посади органів місцевого самоврядування не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Однак відповідно до пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2019 №229 (далі Порядок №229) до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III. З огляду на протиправність такого рішення відповідача позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

04.09.2024 відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, де обґрунтування заперечень проти задоволення позову вказав на те, що відповідач-1 не здійснював розгляд заяви позивача, не приймав рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо зобов`язання вчинити дії. Також у відзиві відповідач-1 зазначає про те, що відповідно до частини 3 статті 3 Закону № №889-VIII (в редакції чинній на 01.05.2016) дія цього Закону не поширюється, зокрема, на посадових осіб органів місцевого самоврядування, до яких зокрема відноситься позивач. Разом з тим, час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише до 04.07.2001, тобто до дати набрання чинності Закону №2493-III. До цієї дати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 посади працівників місцевих рад народних депутатів та їхніх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєно їм ранги державних службовців. Враховуючи викладене, на думку відповідача-1, період роботи з 04.07.2001 не враховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки вказані посади є посадами місцевого самоврядування. З огляду на викладене, відповідач-1 вважає, що підстави для врахування при проведенні перерахунку пенсії спірних довідок про заробітну плату відсутні, а відповідачем-2 прийнято оспорюване позивачем рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком на умовах Закону №889-VIII, яке є правомірним та не суперечить вимогам чинного законодавства, а тому відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач-2 не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, свій відзив на позов до суду не подав.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана позивачем до суду 15.07.2024 у паперовій формі шляхом направлення засобами поштового зв`язку, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 19.07.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2024 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 24.07.2024 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановив відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов.

Відповідач-1 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у подав 04.09.2024 до суду відзив, у якому відповідач-1 виклав свої заперечення проти позову.

Відповідач-2 не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, свій відзив на позов до суду не подав.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

Позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселівка Овруцького району Житомирської області, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , що підтверджується даними з належного позивачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Корецьким РВ УМВС України в Рівненській області 03.12.2001.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ХІІ з 13.06.2024, що підтверджується довідкою відповідача-1 №579 від 11.07.2024 та призначенням пенсії на підставі рішення №74 від 24.06.2024.

28.06.2024 позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII. Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач-2).

05.07.2024 відповідачем-2 прийнято рішення №74, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII, оскільки позивач з 02.08.2004 була обрана на посаду сільського голови, як посадова особа органів місцевого самоврядування, які не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. При обрахунку стажу державної служби (як в 10 років так і 20) необхідно враховувати час роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, але не більше ніж по 04.07.2001 (дату набрання чинності Закону №2493-III), відтак у заявника відсутній необхідний стаж для переходу на пенсію за Законом №889-VIII.

Не погодившись з таким рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом (позовною заявою) у цій справі з наведеними вище позовними вимогами до відповідача.

Отже у цій справі, яка розглядається судом, предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 05.07.2024 №74 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ і статті 37 Закону №3723-ХІІ та зобов`язання відповідача-1 перевести позивача з 28.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та статті 37 Закону №3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи: на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024, обчисливши таку пенсію як особі, яка станом на 01.05.2016 має стаж роботи на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби більше 10 років, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 28.06.2024 №02-15/296 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 28.06.2024 №02-15/297, та виплативши заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду по суті спору.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування.

Приписами статті 1 та частини 1 статті 2 Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію. Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; зокрема, закони приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8, частина 2 статті 19 Конституції України).

Приписами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-XI).

01.05.2016 року набрав чинності Закон №889-VIII, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01.05.2016 року втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37 цього Закону, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено "Порядком обчислення стажу державної служби", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), згідно з пунктом 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону №2493-III, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України №229 нового "Порядку обчислення стажу державної служби".

Згідно з пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III.

Відповідно до статті 14 Закону №2493-IIІ в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема:

- четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

- п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III. Отже час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III, входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

1) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

2) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV. При цьому законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №889-VIII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №889-VIII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

За правилами, визначеними статтею 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Форми РС-право страховий стаж позивача становить 38 років 7 місяців. Позивач досягнув віку 60 років.

А тому, враховуючи відомості Форми РС-право та призначення пенсії за віком на підставі рішення відповідача №74 від 24.06.2024, у позивача наявний необхідний вік та страховий стаж, передбачений абзацом 1 частини 1 статті 28 та статті 26 Закону №1058-IV.

В ході розгляду справи з наявних у матеріалах справи доказів суд встановив, що позивач з 02.08.2004 по 04.12.2020 була обраною та виконувала функції голови Харалузької сільської ради та з 01.12.2021 по 28.06.2024 перебуває на посаді старости Даничівського старостинського округу, вказане підтверджується трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 від 30.06.1980. Отже станом на 01.05.2016 стаж державної служби позивача становив 11 років 8 місяців 30 днів, а тому на позивача поширюється дія пункту 10 Прикінцевих і перехідних положень Закону №889-VIII, оскільки стаж державної служби позивача на день набрання чинності Законом №889-VIII становить більше 10 років.

Доводи відповідачів стосовно того, що позивач працювала на посаді органу місцевого самоврядування, яка не належать до посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII, є безпідставними, з огляду на вищенаведені висновки суду.

Таким чином, оскільки позивач має стаж на посаді державної служби понад 10 років та враховуючи, що станом на 01.05.2016 позивач працювала на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, тому позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII, у зв`язку з чим суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача-2 є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні питання щодо зарахування позивачу до стажу державної служби періодів роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024, суд виходить із такого.

До набрання чинності Законом №889-VIII діяв Порядок обчислення стажу державної служби №283. Як уже зазначено судом, відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону №2493- ІІІ , а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону №2493-ІІІ при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Ранги присвоюються відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації, результатів роботи. Ранги присвоюються одночасно з обранням (прийняттям) на службу в органи місцевого самоврядування або обранням (призначенням) на вищу посаду. Особам, які призначаються на посади з випробувальним строком, ранги присвоюються після його закінчення, за результатами роботи. Особам, які призначені на посади і мають ранги посадових осіб місцевого самоврядування або ранги державного службовця, присвоєні за попереднім місцем роботи, надбавка за ранг у період випробувального строку виплачується відповідно до цих рангів. Черговий ранг присвоюється за умови, якщо посадова особа успішно відпрацювала на займаній посаді не менш як 2 роки.

Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 30.06.1980 позвач прийняв присягу державного службовця 02.08.2004 та йому присвоєно 13 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, а 20.04.2005 9 ранг, 22.06.2007 8 ранг, 06.07.2009 7 ранг. В період з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024 позивач займав посади Харалузького сільського голови та старости Даничівського старостинського округу. Посади, за якими працював позивач в органах місцевого самоврядування у вищевказані періоди віднесені до посад в органах місцевого самоврядування.

Той факт, що посади, які обіймав позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону №2493-ІІІ підтверджується зокрема й тим, що позивачу присвоєні відповідні ранги посадової особи місцевого самоврядування, про що в трудовій книжці здійснені відповідні записи.

В силу пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-ІІІ, зараховуються до стажу державної служби.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визначення розміру пенсії позивача на підставі довідок Виконавчого комітету Корецької міської ради Рівненської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.06.2024 №0215/296, №0215/297, суд виходить із такого.

У справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачем. За результатами розгляду заяви позивача пенсійним органом зроблено висновок, що позивач не має права на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», переведення на пенсію державного службовця здійснено не було, і питання щодо сум заробітної плати, які мають враховуватися при визначенні розміру пенсії державного службовця на час звернення позивача у цій справі пенсійним органом не вирішувалось.

Таким чином, вимоги позивача в частині про зобов`язання відповідача-1 обрахувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII з урахуванням довідок, виданих Виконавчим комітетом Корецької міської ради Рівненської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.06.2024 №0215/296 та №0215/297 є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє і тому не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Наведений вище висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.09.2023 у справі № 560/8328/22.

Отже, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи і наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення від 05.07.2024 о/р №74 прийняте відповідачем-2 не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому це рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд вважає передчасними вимоги позивача щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області обрахувати їй пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII з урахуванням довідок, виданих Виконавчим комітетом Корецької міської ради Рівненської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28.06.2024 №0215/296 та №0215/297, оскільки в цій частині вимоги стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи, що оскаржуваним рішенням відповідача-2 позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-УІІІ та статті 37 Закону №3723-XII, то з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача адміністративний позов слід задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 05.07.2024 №74 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ і статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та зобов`язання відповідача-1 перевести позивача з 28.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, зарахувавши позивачу до стажу державної служби періоди його роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024.

6. Розподіл судових витрат.

З огляду на приписи чинного законодавства при зверненні до суду із позовною заявою у цій справі позивач сплатив до бюджету судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним документом. З урахуванням наведеного та оскільки суд визнав по суті обґрунтованою позовну вимогу позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його до вчинення певних дій, то понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи (за подання позовної заяви) підлягають присудженню на його користь у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області і Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві о/р №74 від 05.07.2024 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 28.06.2024 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 1616.112.1993 №3723-XII, зарахувавши ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди її роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в органах місцевого самоврядування з 02.08.2004 по 04.12.2020 та з 01.12.2021 по 28.06.2024.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ: 21084076)

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; ).

Суддя Олександр МАКСИМЧУК