Справа № 280/6362/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Справа № 280/6362/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач, з урахування уточнень, просить суд:

визнати протиправними дії відповідача, що полягають у неврахуванні до загального страхового стажу позивача періоду його роботи з 13.07.1983 року по 27.11.1985 року у Дорожно-будівельному управлінні №2 тресту «Сибдорстрой» та до пільгового стажу періоди його трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 за професіями газоелектрозварювальника, електрозварювальника, електрогазозварювальника, слюсаря, плотника з 11.07.1975 року по 14.10.1976 року, з 15.02.1979 року по 08.08.1979 року, з 03.10.1979 року по 17.11.1980 року, з 18.04.1981 року по 07.05.1981 року, з 29.04.1982 року по 11.01.1983 року, з 25.04.1983 року, з 13.07.1983 року по 27.11.1985 року, з 01.12.1985 року по 30.07.1986 року, з 20.11.1986 року по 14.11.1988 року за Списком №1;

зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача період його роботи з 13.07.1983 року по 27.11.1985 року у Дорожно-будівельному управлінні №2 тресту «Сибдорстрой»;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоди його роботи згідно трудової книжки:

з 11.07.1975 року по 14.10.1976 року у Запорізькому спеціалізованому управлінні №1 «Дніпродомнаремонт» за професією електрогазозварювальник;

з 15.02.1979 року по 08.08.1979 року у Харківському монтажно-наладчому управлінні тресту «Теплоенергомонтаж» та в Запорізькому монтажному тресті «Теплоенергомонтаж» за професією слюсар-трубопровідник;

з 03.10.1979 року по 17.11.1980 року у СУ-46 тресту «Сургутгазстрой» за професією зварювальника/газоелектрозварювальника;

з 18.04.1981 року по 07.05.1981 року у Ремонтно-будівельному управлінні №3 тресту «Сургутремстрой» на посаді електрозварювальника;

з 29.04.1982 року по 11.02.1983 року у Дорожно-будівельному управлінні №2 тресту «Сибдорстрой» за професією плотника;

з 25.04.1983 року по 30.05.1983 року у Дорожно-будівельному управлінні №2 тресту «Сибдорстрой» за професією плотника;

з 13.07.1983 року по 27.11.1985 року у Дорожно-будівельному управлінні №2 тресту «Сибдорстрой» за професією газоелектрозварювальника;

з 01.12.1985 року по 30.07.1986 року у Туртанському лінійно-виробничому управлінні за професією газоелектрозварювальника;

з 20.11.1986 року по 14.11.1988 року у Запорізькому заводі феросплавів за професією газоелектрозварювальника;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його навчання в Міському ПТУ №9 м.Запоріжжя за професією електрогазозварювальник з 01.09.1973 року по 09.07.1975 року, що підтверджено Атестатом №6013 Державного комітету Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті;

зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду проходження ним строкової військової служби в лавах Радянської армії з 23.10.1976 року по 18.11.1978 року;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.07.2018 року та здійснити перерахунок його пенсії з дати її призначення, а саме, з 04.07.2018 року, з урахуванням висновків суду та раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 29.07.2024 позовну заяву повернуто позивачу в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.07.2018 року, а також в частині зобов`язання провести позивачу перерахунок пенсії за період з 04.07.2018 по 06.01.2024.

В іншій частині позовна заява підлягає прийняттю до розгляду.

Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому з 04.07.2018 призначено пенсію. При цьому, позивач зазначає, що під час призначення йому пенсії відповідачем не у повному обсязі враховано його загальний та спеціальний стаж, що є предметом спору у даній справі, у зв`язку з чим пенсія призначена у меншому розмірі ніж встановлено законом. У зв`язку із викладеним у позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що пенсія позивачу призначена відповідно до положень чинного законодавства України, а підстави для зарахуванням спірних періодів відсутні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 04.07.2018 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком.

Позивач, вважаючи, що під час призначення йому пенсії відповідачем не у повному обсязі було зараховано періоди трудової діяльності до загального та спеціального стажу, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058).

Відповідно до статті 1 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Щодо не зарахування до загального трудового стажу позивача періоду його роботи з 13.07.1983 року по 27.11.1985 року у Дорожно-будівельному управлінні №2 тресту «Сибдорстрой», суд зазначає таке.

Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Суд зазначає, що у записі №18 трудової книжки позивача міститься запис «13.07.1983 прийнятий газоелектрозварювальником 5 розряду, наказ 185/к від 12.07.1984».

Отже, трудова книжка позивача містить суттєвий недолік, оскільки із запису неможливо встановити дійсну дату прийняття позивача на роботу, оскільки помилка у трудовій книжці може бути допущена або у даті прийняття на роботу «13.07.1983» замість «13.07.1984», або у даті наказу «12.07.1984» замість «12.07.1983».

При цьому, з трудової книжки встановити хронологію та у якій саме графі допущено помилку не можливо, оскільки наступний запис датований 1985 роком, а відповідно позивач міг бути прийнятим на роботу, як у 1983 році, так і у 1984 році.

Доводи позивача про те, що дійсною датою прийняття його на роботу є 13.07.1983 суд відхиляє, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали адміністративної справи не містять.

За таких обставин, суд зазначає, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 13.07.1983 року по 27.11.1985 року необхідна подача додаткових документів, які б підтвердили дійсну дату початку трудової діяльності позивача на підприємстві.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Порядку №637, у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Отже, у разі неможливості подання додаткових документів за зазначений період, позивач має право звернутися до органів ПФУ для підтвердження стажу, зокрема на підставі показань свідків.

Щодо зарахування періодів до пільгового стажу по Списку №1, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Суд зазначає, що трудова книжка за спірні періоди не містить інформації про те, що періоди роботи позивача надають пільги на пенсію за віком.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Згідно підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Позивачем ані до суду, ані до органу ПФУ не було надано документів, крім трудової книжки, яка не містить записів про право на пенсію за віком на пільгових умовах, які б підтверджували наявність підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів навчання та військової служби, суд зазначає, що такі вимоги є похідними, оскільки безпосередньо пов`язані з фактом перебування працівника на роботах, які надають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, оскільки матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач після навчання та до призову на військову службу працював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, то відповідно зазначені періоди не можуть бути зараховані до пільгового стажу, до вирішення питання про зарахування до пільгового стажу періодів роботи, які межують із навчанням та призовом на військову службу.

Також, суд звертає увагу на те, що у разі відсутності документів підтвердження пільгового стажу здійснюється органами ПФУ, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, а не судом.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова