Справа № 620/8645/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/8645/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неврахуванні позивачу, при обчисленні розміру пенсії, періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990, в розрахунку 1 рік за 1 рік та 6 місяців, та заробітної плати за період з 11.05.1982 по грудень 1989 року в районах Крайньої Півночі згідно довідки №8 від 14.02.2022; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням вказаних періодів та заробітної плати, з 04.01.2021.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що при призначенні пенсії відповідачем не враховано спірний період роботи в районах Крайньої Півночі та заробітну плату за період з 11.05.1982 по грудень 1989 року. Вважає бездіяльність відповідача протиправною, та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує його конституційне право на соціальний захист.

01.07.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за відсутністю відповідних документів на підтвердження спірного періоду стажу. Також просив взяти до уваги, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, тому відсутні підстави для обчислення розміру пенсії з урахуванням спірного періоду та заробітної плати.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З 06.10.2020 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

27.03.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, за результатами розгляду якої відповідач листом від 24.04.2024 відмовив та зазначив, що за документами пенсійної справи страховий стаж позивача складає 34 роки 11 місяців 17 днів (врахований по 30.11.2020). Проте взяти до уваги довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.02.2022 за №8, які видані Архівним відділом Іркутської області за період роботи з 1982 року по 1989 рік немає можливості, оскільки вищевказані довідки не підтверджені первинними документами. Водночас зазначили, що з 1 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. 19.06.2023 припинена для України дія Угоди про гарантії прав громадян держав -учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг (далі Закон № 1058-IV)

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закон № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з абз. 3 п.5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, законодавство визначає, що основним та достатнім документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, хоча наявність стажу може доводитись і іншими документами, якими є трудовий договір або довідки про роботу. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 14.11.2019 у справі №265/6105/16-а, від 18.06.2020 у справі № 537/1415/17, від 15.01.2021 у справі № 348/2319/16-а.

Як видно із записів трудової книжки НОМЕР_1 , у період з 11.05.1982 по 23.02.1990 позивач працював в Ленському ХЛХ об`єднання Іркутськхімліс на посаді вздимщика та майстра подсочки. Відомості про роботу позивача у вказаний період також підтверджуються довідкою Архівного відділу Адміністрації Ніжнеілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 8.

Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Отже, відповідачем безпідставно не враховано у пільговий стаж позивача за вказаний період.

Щодо врахування заробітної плати на підставі архівних довідок, суд зазначає наступне.

Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком №22-1, відповідно до абз.5 п.п.3 п.2.1 якого, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Додатком 5 до Порядку №22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій.

За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.

Так, зі змісту довідок Архівного відділу Адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 7 та № 8 видно, що позивачу за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року та з 1987 по 1989 рік нарахована заробітна плата. Вказані довідки видані на підставі розрахункових відомостей, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містять інформацію щодо найменування підприємства.

При цьому судом не встановлено жодних підстав, які б викликали сумніви у достовірності даних, зазначених у вищевказаних довідках.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на врахування заробітної плати, вказаної у вищезазначених довідках, за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року та з 1987 по 1989 рік.

При цьому, вихід України із Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не впливає на порядок обчислення стажу, набутого позивачем на території рф, до цього моменту, для призначення пенсії.

Це, зокрема, пояснюється тим, що у п. 2 ст. 13 Угоди зазначено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Як вже встановив суд, позивач працював в районах Крайньої Півночі у період з 11.05.1982 по 23.02.1990, тобто під час чинності Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому мав легітимні очікування щодо зарахування таких періодів до страхового стажу та належне пенсійне забезпечення.

Таким чином, наявні достатні правові підстави для зарахування вищезазначених періодів роботи до трудового стажу позивача.

Щодо дати, з якої позивачу слід провести перерахунок пенсії (04.01.2021).

Як зазначалося вище, позивачу призначена пенсія з 06.10.2020, при цьому даний факт визнається відповідачем у листі від 24.04.2024. Довідки Архівного відділу Адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області №7 та № 8 про заробітну плату позивача датовані 14.02.2022.

Докази на підтвердження того, що станом на 04.01.2021 відповідачу було відомо про наявність спірних довідок відсутні.

Отже, за таких обставин підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

При цьому суд зазначає, що проведення відповідного перерахунку пенсії віднесено до дискреційних повноважень відповідача, тому слід зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок пенсії позивача з дати звернення із заявою про його проведення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV.

За ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неврахуванні ОСОБА_1 , при обчисленні розміру пенсії, періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990 та заробітної плати за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року та за період з 1987 по 1989 рік та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990 та заробітну плату за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року і за період з 1987 по 1989 рік на підставі довідок Архівного відділу Адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 7 та № 8, з дати звернення із заявою про проведення відповідного перерахунку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 807,47 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у врахуванні ОСОБА_1 , при обчисленні розміру пенсії, періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990 та заробітної плати за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року та за період з 1987 по 1989 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990 та заробітну плату за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року і за період з 1987 по 1989 рік на підставі довідок Архівного відділу Адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 7 та № 8, з дати звернення із заявою про проведення відповідного перерахунку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 807,47 грн (вісімсот сім гривень 47 коп.), сплачений відповідно до квитанції від 31.05.2024.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005 .

Повний текст рішення виготовлено 16 вересня 2024 року.

Суддя І.І. Соломко