Справа № 620/4184/24
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4184/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Куць М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року, суддя Тихоненко О.М., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністратративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у не зарахуванні з часу призначення пенсії до страхового стажу позивача всіх періодів її роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, в тому числі з 01.01.2004 по 31.12.2022, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не зарахування до її страхового стажу періоду знаходження у відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання за денною формою у вищому навчальному закладі з 17.01.1992 по 19.04.1992, згідно із записами №№3-6 трудової книжки НОМЕР_1 від 30.08.1989; обчисленню її понаднормативного стажу без врахування положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київської області перерахувати та виплачувати пенсію, з часу її призначення, зарахувавши до страхового стажу позивача: всі періоди її роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, в тому числі з 01.01.2004 по 31.12.2022, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; період знаходження позивача у відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання за денною формою у вищому навчальному закладі з 17.01.1992 по 19.04.1992, згідно із записами №№3-6 трудової книжки НОМЕР_1 від 30.08.1989; та із зарахуванням до розміру понаднормативного стажу, всього страхового стажу, що перевищує мінімально встановлений поріг у 15 років, відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування з часу призначення пенсії до страхового стажу ОСОБА_1 всіх періодів її роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, в тому числі з 01.01.2004 по 31.12.2022, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з часу призначення пенсії зарахувавши до страхового стажу позивача всіх періодів її роботи у зоні відчуження ЧАЕС, в тому числі з 01.01.2004 по 31.12.2022 у пільговому обчисленні у полуторному розмірі з додатковим зарахуванням до страхового стажу по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Чернігівського окружного адміністративного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та зобов`язати Головне управління ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з часу призначення пенсії, зарахувавши , та зарахувати до розміру понаднормативного стажу весь страховий стаж, що перевищує мінімально встановлений поріг у 15 років відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Окрім того, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху через невідповідність її вимогам пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України, а саме, до апеляційної скарги не долучено належним чином оформлений документ, який свідчить про сплату судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №620/4148/24 повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Київській області як застрахована особа відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначає позивачка, у грудні 2023 року вона звернулась до відповідача з проханням надати детальний розрахунок страхового стажу, пільгового відповідно до Списку №1 та розміру пенсії.

Згідно з протоколом від 12.12.2023, що знаходиться в пенсійній справі, станом на 31.01.2023 загальний страховий стаж становить 33 роки 09 місяців 07 днів до складу якого включено пільговий стаж у розмірі 22 роки.

Проте, при призначенні пенсії відповідачем не було враховано до спеціального (пільгового) страхового стажу період роботи в зоні відчуження в особливо шкідливих умовах праці за Списком № 1 з 01.01.2004 по 31.12.2022.

Також відповідачем не було зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період перебування у академічній відпустці з 17.01.1992 по 17.04.1992.

Не погоджуючись з розміром загального страхового стажу, зокрема з тим, що періоди роботи в зоні відчуження ЧАЕС позивачу не зараховані в полуторному розмірі, а також невірному обрахунку понаднормативного стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 2 Розділу XV Перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третьої статті 24 Закону №1058-ІV).

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 250, від 30.06.1998 № 982, від 07.02.2000 № 223, від 29.01.2003 № 137, від 27.04.2006 № 571, від 10.09.2008 № 831 (з наступними змінами) було встановлено, зокрема, що особам, які і постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи та вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36).

У подальшому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 №173 Список №1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я.

На виконання вказаної постанови наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 № 576 затверджено Перелік № 576.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» передбачено, що у період з 01.01.2009 по 01.01.2012 особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи зараховується до стажу роботи і вислуги років в полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1).

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

На підтвердження страхового стажу роботи позивачем надано суду трудову книжку серії НОМЕР_2 від 30.08.1989, згідно якої позивач працювала з 06.08.1999 по 31.12.2022 в ДСП «Чорнобильська АЕС» та підтверджено період навчання позивача з 23.09.1991 по 01.03.1997 (а.с.19-21).

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до копії трудової книжки, що додана до матеріалів справи, остання містить наступні записи:

- 23.09.1991 зарахована студенткою на ІІ курс хіміко-технологічного факультету Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (запис 3);

- 17.01.1992 надана академічна відпустка у зв`язку із вагітністю (запис 4);

- 17.09.1992 приступила до занять після академічної відпустки (запис 5);

- 01.03.1997 відрахована з університету у зв`язку із закінченням навчання (запис 6).

Відповідно до приписів частини першої статті 24 Закону №1058-IV, що набрав чинності з 01.01.2004, страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом першим частини четвертої цієї статті визначено, що періоди трудової діяльності особи та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (тобто до 01.01.2004), крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким «законодавством, що діяло раніше», серед іншого є Закон №1788-XII, що був введений в дію з 01.01.1992. Так, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах до 1 січня 2004 року (до дати набрання чинності Законом №1058-IV) прирівнювалося на підставі пункту д) частини третьої статті 56 Закону №1788-XII до видів трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Отже, період навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах до 01.01.2004 на підставі абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV зараховувався до страхового стажу. Після набрання чинності Законом №1058-IV (з 01.01.2004) ці положення втратили чинність, а в Україні запроваджено ведення персоніфікованого обліку та Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач ОСОБА_1 23.09.1991 поступила та в 1997 закінчила навчання на денному відділенні хіміко-технологічного факультету Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Період її навчання переривався з 17.01.1992 по 17.09.1992, коли позивач перебувала в академічній відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання.

Як встановлено судом першої інстанції відповідач зарахував до страхового стажу період навчання позивача у вищому навчальному закладі за винятком періоду, як те зазначила позивач, перебування в академічній відпустці з 17.01.1992 по 17.04.1992.

Відповідно до Закону України «Про вищу освіту», що діяв в період чинності Закону №1788-XII, особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть переривати навчання у зв`язку із обставинами, які унеможливлюють виконання навчального плану (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, навчанням чи стажуванням в освітніх і наукових установах іноземних держав тощо). Особам, які перервали навчання у вищих навчальних закладах, надається академічна відпустка.

Отже, надання академічної відпустки є документальним оформленням перерви у навчанні особи у вищому навчальному закладі у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання нею здобувачем вищої освіти освітньої програми з поважних причин - за станом здоров`я, у зв`язку із призовом на військову службу, тощо.

Колегія суддів вважає помилковими тверження суду першої інстанції, що перебування позивачки в академвідпустці по пологах та народженням дитини не входить до страхового стажу відповідно до вимог чинного законодаства.

Згідно зі ст. 179 Кодексу законів про працю Української РСР (який діяв на час навчання позивачки) жінкам надаються відпустки по вагітності і родах тривалістю п`ятдесят шість календарних днів до родів і п`ятдесят шість календарних днів після родів з виплатою за цей період допомоги по державному соціальному страхуванню. В разі ненормальних родів або народження двох і більше дітей відпустка після родів надається тривалістю сімдесят календарних днів.

Відповідно до ст. 181 Кодексу законів про працю Української РСР, крім відпустки по вагітності і родах, жінці, за її заявою, надається додаткова відпустка без збереження заробітної плати до досягнення дитиною віку одного року. Ця відпустка, на бажання жінки, може бути використана і частинами в будь-який час до досягнення дитиною віку одного року.

Додаткова відпустка без збереження заробітної плати зараховується в загальний і безперервний стаж, а також в стаж роботи за спеціальністю.

Отже, чинний на той час Кодекс законів про працю УРСР передбачав право на відпустку по вагітності і родах.

Згідно із Законом України «Про відпустки» відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами є соціальним видом відпусток, а тому включається до загального страхового стажу.

За приписами Закону №1788-XII навчання у вищому навчальному закладі до 1 січня 2004 року зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Як встановлено колегією суддів, академвідпуска позивачки у період з 17.01.1992 по 17.09.1992 носила характер перерви в навчанні, пов`язаної з вагітностю та пологами, а не просто перерви у навчанні, а відповідно до Закону України «Про відпустки» перебування особи у відпустці по пологах та народженню дитини зараховується до страхового стажу.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київської області перерахувати та виплачувати пенсію, з часу її призначення, зарахувавши до страхового стажу період знаходження позивача у відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання за денною формою у вищому навчальному закладі з 17.01.1992 по 19.04.1992, підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимоги про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням до стажу всі періоди роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, у т.ч. з 0.01.2004 по 31.12.2023, позивачці з урахуванням норм частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" то такі вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

За приписами статті 62 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 затверджено Список №1.

У подальшому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 №173 Список №1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я.

На виконання вказаної постанови наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 №576 затверджено Перелік № 576.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» передбачено, що у період з 01.01.2009 по 01.01.2012 особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи зараховується до стажу роботи і вислуги років в полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1).

Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» входить до Переліку №576.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 безпосередньо була зайнята на роботах за списком № 1, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах, що підтверджується даними, наведеними у довідках Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" від 16.01.2023 №9181, від 04.12.29020 №7427, від 30.01.2019 №6001, від 28.01.2019 №30459.

Період праці позивача у зоні відчуження на посаді, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту а частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не спростовано відповідачем.

Верховний Суд неодноразово застосовував наведений підхід, зокрема, у постановах від03.02.2021 у справі №750/4692/17, від 09.02.2021 у справі № 743/683/17, від 25.03.2021 у справі №750/3198/17, від 22.04.2021 у справі №373/188/17.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи в зоні відчуження за Списком №1, який підлягає зарахуванню у полуторному розмірі, підлягають задоволенню.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 до частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Отже, правове регулювання спірних правовідносин змінилось і у зв`язку зі змінами Закон № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений частиною 2 статті 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV.

Як встановлено судом та не спростовано позивачем, ОСОБА_1 не виявляла бажання переходу на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а отже відсутні підстави для застосування частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 23.10.2019 по справі №809/627/18, від 29.08.2022 у справі №300/1390/19, від 06.12.2023 у справі №320/6063/19 , правовідносини в яких є подібними, до правовідносин у цій справі.

З огляду на вищевикладені доводи та обґрунтування, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення наступного змісту:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування з часу призначення пенсії страхового стажу ОСОБА_1 період знаходження у відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання за денною формою у вищому навчальному закладі з 17.01.1992 по 19.04.1992 та незарахування до страхового стажу всіх періодів роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, в т.ч. з 01.01.2004 по 31.12.2022, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМ України №36 від 16.01.2003 відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соцальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період знаходження у відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання за денною формою у вищому навчальному закладі з 17.01.1992 по 19.04.1992, а також зарахувати до страхового стажу всіх періодів роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, в т.ч. з 01.01.2004 по 31.12.2022, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМ України №36 від 16.01.2003 відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соцальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У задоволенні позовних вимог здійснити перерахунок та виплату пенсії у пільговому обчисленні у полуторному розмірі відмовити.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року скасувати в частині вимог щодо визнання протиправними дій, відмови у зарахуванні до стажу роботи час перебування у відпустці до пологах і народженні дитини та в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішенння в цій частині наступного змісту.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування з часу призначення пенсії страхового стажу ОСОБА_1 період знаходження у відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання за денною формою у вищому навчальному закладі з 17.01.1992 по 19.04.1992 та незарахування до страхового стажу всіх періодів роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, в т.ч. з 01.01.2004 по 31.12.2022, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМ України №36 від 16.01.2003 відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соцальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період знаходження у відпустці у зв`язку з пологами та народженням дитини під час навчання за денною формою у вищому навчальному закладі з 17.01.1992 по 19.04.1992, а також зарахувати до страхового стажу всіх періодів роботи у зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі, в т.ч. з 01.01.2004 по 31.12.2022, як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМ України №36 від 16.01.2003 відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соцальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У задоволенні позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у пільговому обчисленні у полуторному розмірі відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строки, визначений ст.328- 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.