Справа № 335/6615/24
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6615/24 2-а/335/127/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову у праві про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2036080 від 30.04.2024 прийняту інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Васильєвою О.В., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно оскаржуваної постанови, 30.04.2024 о 12 год 06 хв у м. Запоріжжі, пр-т Соборний, 35, водій керував ТЗ будучи позбавленим права керування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
З вказаною постановою позивач категорично не погоджується, оскільки не керував транспортним засобом, правил ПДР не порушував, постанову про адміністративне правопорушення не отримував.
Більш того, оскаржувана постанова не містить підпису про отримання копії оскаржуваної постанови, а квитанція про сплату штрафу не заповнена.
Тому вважає, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2024 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду із позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із цим позовом. Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268-272, 286 КАС України без повідомлення (виклику) сторін.
27.06.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ОСОБА_2 просить прийняти та долучити до матеріалів справи DVD-R диск з відеозаписом правопорушення, зобов`язати позивача подати доказі на ті обставини на які він посилається в своїй позовній заяві, відповідно до вимог статті 160 КАС України, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та проводити розгляд справи без участі представника.
Відповідь на відзив в межах встановленого строку позивач не подав, додаткового часу для цього не потребував.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за відсутності сторін з урахуванням їх позиції по справі та поданих заяв. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з оскаржуваної постанови, 30.04.2024 о 12:06:10 в м. Запоріжжі, пр-т Соборний, 35, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВMW 7351, н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, передбачених ч. 4 ст. 126 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.
Диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Приписами п. 2.1.а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Позивач посилається на те, що постанову про адміністративне правопорушення не отримував, оскаржувана постанова не містить його підпису про отримання копії оскаржуваної постанови, а квитанція про сплату штрафу не заповнена.

Відповідачем на спростування вказаних доводів суду не надано будь-яких доказів.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач заперечує, що керував транспортним засобом у зазначений в оскаржуваній постанові час та місці, як слідує зі змісту відзиву на позовну заяву відповідач вважає доводи позивача не обґрунтованими та на підтвердження факту керування вказаним вище автомобілем саме позивачем, відповідачем до відзиву додано відеозапис з персонального відеореєстратора поліцейського. Однак, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним доказом інкримінованого позивачу правопорушення та не досліджується судом, оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Суд наголошує, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019, у справі № 295/3099/17, від 24.07.2019 року, у справі № 161/10598/16-а, від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а, від 19.02.2020 року у справі № 607/3394/17, від 27.02.2020 року, у справі № 344/4629/16-а.

В контексті наведеного Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі № 607/7987/17 зауважив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Суд зазначає, що не може надати їм оцінку на предмет того, чи допущений факт керування позивачем ТЗ будучи позбавленим права керування, а відповідно чи підставним є накладення на позивача адміністративного стягнення, так як в постанові, винесеній поліцейським, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, відсутній підпис особи, що винесла постанову, не зазначено про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а у відривній квитанції не зазначені реквізити та можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд вважає обґрунтованими посилання позивача на те, що оскаржувана постанова не містить підпису про отримання копії оскаржуваної постанови, а квитанція про сплату штрафу не заповнена, незважаючи на те, що така вимога міститься в ст. 283 КУпАП.

Судом встановлено, що про існування долученої до позову копії оскаржуваної постанови позивачу стало від адвоката, який 03.06.2024 ознайомлювався із матеріалами справи в Ленінському районному суді м. Запоріжжя у справі № 334/4253/24. До цього про існування постанови позивачу було невідомо, засобами поштового зв`язку постанову не отримував.

В постанові відсутній підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності про отримання копії постанови, або відмови від підпису або отримання копії постанови. Відсутні також дані про направлення копії постанови рекомендованим листом поштою. Відповідачем не надано доказів вручення копії постанови позивачу в день її винесення.

Таким чином, слід вважати встановленим факт, що постанова серії ЕНА № 2036080 від 30.04.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не підписана відповідачем, який розглянув справу, в ній не зазначено про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), у відривній квитанції не зазначені реквізити та можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також постанова не містить підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності про отримання копії постанови, або відмови від підпису або отримання копії постанови, дані про направлення копії постанови рекомендованим листом поштою.

Виходячи з наведеного, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Слід також зазначити, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути належним доказом його вчинення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування. Таким чином, сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відтак, суд вважає, що на виконання ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єктом владних повноважень не було доведено правомірність спірного рішення.

Згідно частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08.07.2020 в справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача - Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції бат. 4 роти 2 Управляння патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Васильєвої Ольги Вікторівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2036080 винесену 30.04.2024 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 126 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), на користь ОСОБА_1 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10 вересня 2024 р.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, адреса 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Суддя І.П. Соболєва