Справа № 120/1124/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2024 р. Справа № 120/1124/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в м. Вінниці в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 у справі №120/1124/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 16.05.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково. А саме, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 та з 01.07.2022 максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 та з 01.07.2022 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

02.08.2024 Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчі листи, які в подальшому були пред`явлені позивачем до примусового виконання.

02.09.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), за змістом якої позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення суду від 16.05.2024 у справі №120/1124/24.

Обґрунтовуючи свою заяву позивач зазначив, що на виконання даного судового рішення відповідачем проведено перерахунок його пенсії, однак як свідчать надані йому розрахунки пенсійних виплат, з 01.07.2020 відповідачем нараховано 22669,55 грн. пенсії, проте до виплати визначено 22639,95 грн., з 01.12.2020 нараховано 22692,35 грн., а до виплати визначено 22639,95 грн., з 01.12.2021 нараховано 24758,35 грн., а до виплати визначено 24726,35 грн., з 01.03.2022 нараховано 27829,21 грн., а до виплати визначено 25829,21 грн., з 01.12.2022 нараховано 27892,81 грн., а до виплати визначено 27866,41 грн., з 01.03.2023 нараховано 29767,81 грн., а до виплати визначено 27866,41 грн., з 01.03.2024 нараховано 21750,01 грн., а до виплати визначено 27866,41 грн.

Відтак, на переконання позивача, оскільки у рішенні суду не визначено порядок перерахунку пенсії та її розмір, тому на його переконання розрахована пенсія має виплачуватися без обмеження її максимального розміру. Отже, вважаючи, що відповідач занижує розмір виплати пенсії на дати, з яких судом зобов`язано провести перерахунок, тому такі дії суб`єкта владних повноважень вважає неправомірними, а рішення суду таким, що не виконується належним чином.

Ухвалою від 09.09.2024 заяву позивача призначено до розгляду у порядку письмового провадження. Крім того, відповідачу встановлено строк для подання письмових пояснень щодо заяви, яка є предметом розгляду.

12.09.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшли пояснення, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви позивача. Відповідач зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 у справі №120/1124/24, Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.12.2019 становить 22639,95 грн. та донараховано стягувачу кошти в сумі 66383,20 грн. за період з 01.12.2019 по 30.06.2024, що підтверджується розрахунком на доплату. Відповідач вказує, що починаючи з липня 2024 року стягувач отримує пенсію в новому розмірі. Донараховані кошти в сумі 66383,20 грн. включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України та вказана заборгованість буде виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

Таким чином, відповідач вважає, що вчинив усі залежні від нього дії з метою виконання рішення суду від 16.05.2024 у справі №120/1124/24 в межах своїх повноважень відповідно до вимог чинного законодавства та відповідно до тих зобов`язань, які таким рішенням на нього було покладено.

Розглянувши в письмовому провадженні відповідну заяву позивача, подану в порядку ст. 383 КАС України, суд виходив з такого.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Отже, виконуючи рішення суду, відповідач зобов`язаний враховувати обставини, встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 129-1 Конституції України, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним із видів судового контролю за виконанням судового рішення є визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Таким чином метою правового інституту "судового контролю за виконанням судового рішення" є забезпечення належного виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу, тобто реагує на виявлене порушення постановленням окремої ухвали.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Найперше на що звертає увагу суд це те, що позивач у своїй заяві, поданій в порядку статті 383 КАС України, наводить вимоги зобов`язального характеру по відношенню до відповідача, які не відповідають в повному обсязі змісту резолютивної частини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 у справі №120/1124/24.

Тобто, позивач посилається на певні обставини, щодо яких судом рішення зобов`язуючого характеру не приймалося.

Як вже наголошувалось судом вище, рішенням суду від 16.05.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області:

-виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 та з 01.07.2022 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум;

- з 01.07.2021 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже судом прийнято рішення, яким зобов`язано відповідача виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019, з 01.07.2021 та з 01.07.2022 (а не суцільним періодом з 01.07.2019 по 01.03.2022, з 01.03.2022 по 01.03.2023 та з 01.03.2023 і на майбутнє, як про те помилково зауважує позивач).

Так, судом встановлено, що вказане рішення суду від 16.05.2024 в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром, як і в частині перерахунку щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром є виконаним органом Пенсійного фонду.

Зокрема, як свідчать матеріали справи, зокрема витяги з розрахунків пенсії по інвалідності ОСОБА_1 по пенсійній справі №, відповідачем на виконання цього рішення суду з 01.12.2019 та з 01.07.2022 проведено обрахунок пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром. Відповідно, розмір пенсії позивача після перерахунку з 01.12.2019 становить 22639,95 грн., а з 01.07.2022 становить 27866,41 грн., тобто виплата такої пенсії на визначені дати не обмежена максимальним розміром.

Теж саме стосується і іншої частини судового рішення про зобов`язання пенсійного органу здійснювати виплату позивачу з 01.07.2021 щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром. А саме, згідно наявного у матеріалах справи розрахунку пенсії по інвалідності станом на 01.07.2021 відповідачем на виконання рішення суду від 16.05.2024 встановлено позивачу з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. згідно з постановою КМУ №713 та обраховано пенсію (з урахуванням надбавок) в загальному розмірі 24726,35 грн., тобто без застосування будь-якого обмеження пенсійної виплати її максимальним розміром.

Дійсно, як видно із листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 15.08.2024 та відображених у ньому розрахунках розміру пенсії позивача, при подальших перерахунках пенсії (після визначених в судовому рішенні дат), зумовлених законодавчою зміною розміру прожиткового мінімуму, нарахованої індексації тощо, пенсійним органом було застосовано обмеження пенсійної виплати ОСОБА_1 зафіксованою сумою максимального розміру (зокрема, як для прикладу можна зазначити, що станом на 01.03.2023 позивачу нарховано пенсію в сумі 29767,81 грн., а до виплати визначено 27866,41 грн., станом на 01.03.2024 нараховано31750,01 грн., а до виплати 27866,41 грн.).

Водночас суд звертає увагу позивача, що предметом судового розгляду в межах заявлених позовних вимог у цій справі №120/1124/24 було саме оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежної виплати позивачу призначеної пенсії та обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019, 01.07.2021 та з 01.07.2022.

При цьому суд не досліджував та не був зобов`язаний досліджувати обставини, які зумовлювали здійснення перерахунку пенсії позивача поза межами таких дат та, відповідно і після 01.07.2022, оскільки це виходило за рамки предмету даного позову.

Тобто, суд при вирішені цієї справи керувався положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також ч. 1 ст. 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відтак, із системного аналізу вищенаведених законодавчих положень вбачається, що метою та завданнями адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення уже порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду, в межах заявлених нею позовних вимог.

У спірному випадку, враховуючи резолютивну частину судового рішення від 16.05.2024 по справі № 120/1124/24, у відповідач був обов`язок здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з 01.12.2019, з 01.07.2021 та з 01.07.2022 без обмеження її максимальним розміром, який, власне, суб`єктом владних повноважень був виконаний, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Обов`язку для відповідача у здійсненні перерахунків пенсії щодо інших дат, про які зазначає заявник, згадане судове рішення не містить.

Європейський суд з прав людини зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах "Аррас та інші проти Італії" (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14.02.2012 та "Сухобоков проти Росії" (Sukhobokov v. Russia), заява № 75470/01, п. 26, від 13.04.2006).

Як уже наголошувалось судом вище, в межах винесеного судом рішення в адміністративній справі № 120/1124/24 судом не вирішувалось питання щодо дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії позивачеві в тому числі і на майбутнє, за наслідками наступних подій чи обставин, що б зумовлювали необхідність здійснення такого перерахунку пенсії (наприклад встановлення щомісячної доплати до пенсій, проведення чергової індексації пенсії, або ж проведення перерахунків пенсії на виконання інших судових рішень, тощо), оскільки судове рішення в частині перерахунку пенсії не може поширювати свою дію безстроково.

Суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо здійснення обрахунку розміру його пенсії за наслідками здійснення чергових перерахунків (наприклад станом на 01.03.2023, 01.03.2023, 01.03.2024 чи інших дат) позивач має право звернутись до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення чи дій в загальному порядку.

Тобто, якщо позивач вважає, що пенсійний орган під час наступних перерахунків його пенсії обмежив її виплату максимальним розміром або ж здійснює виплату пенсії не в належному розмірі, він не позбавлений можливості оскаржити такі дії суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду з новим позовом. Аналогічного правового висновку з подібного питання дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 01.08.2023 у справі №120/1494/23.

Встановлення ж судового контролю у той спосіб, про яких просить позивач, фактично спрямоване на врегулювання нових правовідносин, які не були предметом судового дослідження у даній адміністративній справі.

Таким чином, оскільки в спірному випадку ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснило перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019, з 01.07.2021 та з 01.07.2022, як про те зазначалось в резолютивній частині рішення суду від 16.05.2024 у справі № 120/1124/24, тому суд вважає, що в цій частині судове рішення виконано відповідачем у той спосіб, який визначено цим рішенням.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо виконання рішення суду у справі №120/1124/24. А отже й відсутні підстави для внесення окремої ухвали в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241, 248, 256, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 16.05.2024 у справі №120/1124/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду складена на підписана суддею 18.09.24.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович