Справа № 520/7497/24
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 р. Справа № 520/7497/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.05.24 по справі № 520/7497/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення від 27.12.2023р. № 4.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що застосування до нього штрафних санкцій стосовно нібито несвоєчасної реєстрації податкових накладних, граничний строк яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 27.05.2022р., є незаконним і необгрунтованим, оскільки позивач з 08.03.2022 року знаходиться у лавах Збройних сил України, що виключає можливість застосування до нього штрафних санкцій на підставі абсолютно-визначеної імперативної норми підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме: 69.3. Платники податків, які у зв`язку з наслідками їх безпосередньої участі у воєнних діях не дотрималися визначених цим пунктом термінів виконання податкових обов`язків, звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за невиконання податкових обов язків, за умови виконання таких обов`язків протягом одного місяця після закінчення дії наслідків, які унеможливили виконання таких обов язків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що з 01.08.2023р. набула чинності нова редакція п.69.1 та п.69.11 підр. 10 розділу XX Податкового кодексу України, затверджена Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ. В цій новій редакції із змісту зазначених пунктів були виключені речення, на які суддя послався в Рішенні. а саме: При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Позивач наголошує, що правовими наслідками прийняття Закону України від і 2 травня 2023 року № 2260-IX стало те, що конкретно для податкових накладних, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 27.05.2022р., строки такої реєстрації були передбачені окремою спеціальною нормою - нормою п.69.1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Позивач був притягнутий до штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних, передбачених статтею 201 ПК України, а не п.69.1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Втім, порушити ці строки (передбачені ст. 201 ПК України) позивач не міг, так як вони на нього в частині податкових накладних, граничний строк яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 27.05.2022р., не поширювались.

Позивач наголошує, що з 08.03.2022 року став добровільно до лав Збройних сил України, є військовослужбовцем, а відтак приймає участь у воєнних діях.

На переконання позивача, він не повинен був доводити, що не зміг виконати свої податкові обов`язки у зв`язку із тим, що приймав участь у воєнних діях, а навпаки відповідач мав переконливо довести, що позивач не приймав в них участь і міг виконувати свої обов`язки як платника податків.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що в ході судового розгляду справи, Харківський окружний адміністративний суд вірно встановив, що ФОП ОСОБА_1 , незважаючи на перебування в лавах Збройних Сил України, мав не тільки можливість виконувати свої податкові обов`язки, але й виконував їх згідно норм чинного ПК України, а саме: продовжує здійснювати підприємницьку діяльність, подає податкову звітність, сплачує податки, складає та реєструє податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, отримує особисто поштову кореспонденцію на свою податкову адресу. Дані обставини підтверджуються Позивачем в позовній заяві, документами, що містяться в матеріалах справи та фактично не оспорюються сторонами.

На переконання представника відповідача, суд першої інстанції вірно встановив, що вимоги пп.69.3 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки ФОП ОСОБА_1 , в період дії воєнного стану та перебування в лавах Збройних Сил України, мав можливість виконувати свої податкові обов`язки та не надав як до контролюючого органу, так і до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували його безпосередню участь у воєнних діях у зазначений період та які б призвели до наслідків унеможливлення виконання ним податкових обов`язків за умови виконання таких обов`язків протягом одного місяця з дня закінчення дії наслідків, які унеможливили виконання таких обов`язків.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач отримав Податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023р. № 4, винесеним на підставі Акту № 37510/20-40-24-14-05/ від 30.11.2023р. Про результати перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних по ФОП ОСОБА_1 .

Згідно вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, позивачем пропущені строки реєстрації наступних накладних:

№ 4 від 13.02.2022 , дата реєстрації 16.08.2022 кількість пропущених днів 33 розмір штрафу 30 %;

№ 5 від 22.02.2022 , дата реєстрації 16.08.2022 кількість пропущених днів 33 розмір штрафу 30 %;

№ 1 від 31.03.2022 , дата реєстрації 12.09.2022 кількість пропущених днів 60 розмір штрафу 30 %;

№ 890 від 08.09.2022 , дата реєстрації 31.10.2022 кількість пропущених днів 31 розмір штрафу 30 %.

За результатами розгляду ППР Позивач повідомив Відповідача про свою незгоду із ним і оскаржив ППР у адміністративному порядку. Але, Рішенням від 06.03.2024р. ДПС України в задоволенні адміністративної скарги Позивачу було відмовлено.

Крім того позивач зазначає, що з 08.03.2022 року позивача мобілізовано до лав ЗСУ, що на думку позивача виключає можливість застосування до нього штрафних санкцій на підставі підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. 69.3. Платники податків, які у зв`язку з наслідками їх безпосередньо участі у воєнних діях не дотрималися визначених цим пунктом термінів виконання податкових обов`язків, звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за невиконання податкових обов`язків, за умови виконання таких обов`язків протягом одного місяця з дня закінчення дії наслідків, які унеможливили виконання таких обов`язків.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не звільняється від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, так як не забезпечив у передбачений законодавством строк на реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Отже, в період існування спірних правовідносин ПК України передбачений обов`язок платників податку на додану вартість забезпечити своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз наведеної норми ПК України свідчить, що податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

Кабінет Міністрів України від 11 березня 2020р. прийняв Постанову № 21 і «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб. Цією Постановою з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Дія карантину неодноразово продовжувалась рішенням компетентних органів державної влади України.

Остаточно карантин на всій території України був припинений лише з 24.00 години 30 червня 2023 року. Це рішення було прийнято на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р, №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 а саме:

"Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" Кабінет Міністрів України постановляє:

1. Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Законом № 533-ІХ від 17.03.2020р. були внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, він був доповнений пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX такого змісту:

«52-1. За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяия (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусноі хвороби (СОVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині: обліку виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків: обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку па додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню па території України коронавірусноі хвороби (СОVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Верховний Суд у постанові від 10.12.2021р. у справі № 420/10367/20 дійшов висновку, що перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Отже штрафні санкції за несвоєчасну реєстраиію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються.

Так, з 01.08.2023р. набула чинності нова редакція п.69.1 та п.69.11 підр. 10 розділу XX Податкового кодексу України, затверджена Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ.

Колегія суддів зазначає, що в новій редакції із змісту зазначених пунктів були виключені положення, на які посилався суд першої інстанції, а саме: «При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), не застосовуються».

Станом на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з цієї норми було виключено посилання на неможливість застосування ковідних обмежень за нормою п.52-1 підр. 10 р. ХХ Податкового кодексу України.

Отже, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні підстави для незастосування норми п.52-1 підр. 10 р. ХХ Податкового кодексу України.

Крім того, слід зазначити, що 12 травня 2022 р. був прийнятий Закон № 2260-1Х (набув чинності з 27.05.2022р.), на який посилається відповідач, і який передбачав нові строки реєстрації податкових накладних, а саме:

"69.1-1. Платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 нього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умовк реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Таким чином, правовими наслідками прийняття Закону України від 12 травня 2023 року № 2260-IX стало те, що конкретно для податкових накладних, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 27.05.2022р., строки такої реєстрації були передбачені окремою спеціальною нормою - нормою п.69.1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до п.69.3 підр.10 р. XX Податкового кодексу України, платники податків, які у зв`язку з наслідками їх безпосередньої участі у воєнних діях не дотрималися визначених цим пунктом термінів виконання податкових обов`язків, звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за невиконання податкових обов язків, за умови виконання таких обов`язків протягом одного місяця з онн закінчення дії наслідків, які унеможливили виконання таких обов`язків.

Щодо висновку суду першої інстанції, що платник податків повинен надати вичерпний перелік документів, які підтверджують виникнення обставин, що унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 14.02.2023 звернувся до ГУ ДПС з листом (вх. ГУ ДПС 10878/6/58 від 14.02.2023), яким довів до відома про неможливість своєчасно і в повній мірі виконувати обов`язки платника податків, так як з 08.03.2022 знаходиться в лавах Збройних Сил України і захищає Вітчизну. До листа позивачем додано копії витягу з наказу по стройовій частині та військового квитка.

ГУ ДПС, розглянувши зазначений лист, надало відповідь ФОП ОСОБА_1 (лист ГУ ДПС №9129/6/20-40-24-03-12 від 28.02.2023) зазначивши, що «відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. № 3543-XII: мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації.

Отже, кожний військовослужбовець, який був призваний в порядку мобілізації і вступив до лав Збройних сил України, приймає участь у воєнних діях, тобто в організованому застосуванні сил оборони та сил безпеки (і в першу чергу Збройних сил України) для виконання завдань з оборони України. Воєнні дії за своїм змістом ширші за бойові дії і можуть включати до себе в тому числі виконання завдань, не пов`язаних із застосуванням зброї. При цьому, Податковий кодекс України забороняє застосовувати заходи відповідальності до осіб, які беруть участь саме у воєнних діях, а не тільки в бойових.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 08,03.2022 року став добровільно до лав Збройних сил України, а відтак є військовослужбовцем, та приймає участь у воєнних діях.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 р. за № 967/38303», а саме:

«2. Порядок підтвердження неможливості виконання платником податків - фізичною особою зокрема самозайнятою особою, податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкового агента).

Платники податків - фізичні особи, зокрема самозайняті особи, які на момент виконання податкового обов`язку (подання податкової звітності, стати податків та зборів тощо) визначеного Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не можуть його виконати, застосовують правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання такими платниками податкового обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платником податків - фізичною особою, зокрема самозайнятою особою, податкових обов`язків, крім підстав, встановлених підп. 102.6.1 - 102.6.5 п. 102.6 ст. 102 глави 9 розділу 11 Кодексу, є:

4) призов на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію", або перебування в підрозділах територіальної оборони»

Тобто, підставою неможливості виконання платником податків-фізичіюю особою податкових обов`язків євже сам факт її призову на військову службу під час загальної мобілізації.

Крім того, наказом Міністерства фінансів України № 225 був затверджений «Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента», відповідно до якого:

"4. З підстав, передбачених підпунктом 4 пункту 2 розділу її Порядку, подається військовий квиток або інший документ, виданий відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період».

Отже, стосовно позивача наведений факт підтверджується наданими до матеріалів справи доказами: наказом про зарахування, військовим квитком та не оспорюється відповідачем.

На переконання колегії суддів, норма п.69.3 підр.10 р. XX ПК України не може бути витлумачена таким чином, що військовослужбовець повинен доводити не тільки факт проходження служби, але й те, що власне проходження служби позбавляла його (або ні) можливості виконувати свої обов`язки, як платника податків.

Правова позиція Верховного Суду викладену у постанові від 04.10.2023 по справі № 160/19575/22, яка застосована судом першої інстанції, не є релевантною до обставин цієї справи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у відповідності до п.69.3 підр.10 р. XX Податкового кодексу України, звільняється від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, отже податкове - повідомлення рішення від 27.12.2023р. № 4 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 року по справі № 520/7497/24, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 3028 грн згідно з платіжною інструкцією № 77 від 18.03.2024 року та при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 4542 грн згідно з платіжною інструкцією № 85 від 07.06.2024 року.

Враховуючи те, що апеляційна скарга судом задоволена, тому відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 7570 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 по справі № 520/7497/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення від 27.12.2023р. № 4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на судовий збір в загальній сумі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський