Справа № 502/2062/24
Суддя: Березніков О. В.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/2062/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Березнікова О.В.,

секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом у якому зазначив, що винесена постанова серії № 178507 від 25.08.2024 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 202 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з підстав того що, відповідачем не встановлено об`єктивну сторону вказаного правопорушення, а саме порушення п.8 Положення про прикордонний режим, відповідачем позивача було затримано 24.08.2024 проте протокол адміністративного затримання відповідачем не було складено та позивача було затримано більше ніж на 7 годин. Також позивач вказує на ту обставину, що 24.08.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 202 КУпАП, у якому дату розгляду справи вказано 26.08.2024 о 10.00 годин, проте відповідачем справу розглянуто та оскаржувану постанову винесено 25.08.2024.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв, окрім тих, що надійшли з позовом, не надавав.

Відповідачем по справі надано відзив, який надійшов до суду через систему «Електронний суд». У відзиві відповідач просить у позові позивача відмовити, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням чинного законодавства України, склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП, підтверджується доказами, наданими до відзиву. Також зазначили, що в дійсності розгляд справи відбувся та оскаржувана постанова винесена 26.08.2024, про що було повідомлено позивача в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 202 КУпАП, серії ПдРУ №263724 від 24.08.2024, проте при складанні оскаржуваної постанови уповноважена на те особа ВПС «Вилкове» ОСОБА_2 помилково вказав дату 25.08.2024.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.08.2024 відносно позивача було складено протокол ПдРУ № 263724 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП.

Суть правопорушення полягає у тому, що 24.08.2024 о 15.10 годин на контрольному посту на околиці с. Приморське в районі каналу Дунай-Сасик ОСОБА_1 перебував у контрольованому прикордонному районі в умовах особливого періоду без військово-облікового документу, чим порушив п. 8 Положення «Про прикордонний режим», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147.

Протоколом ПдРУ № 263724 від 24.08.2024 позивача повідомлено про розгляд справи на 26.08.2024 о 10.00 годин, протокол підписаний позивачем.

Відповідачем було розглянуто відносно ОСОБА_1 протокол ПдРУ № 263724 від 24.08.2024 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП, та винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення №178507 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Позивач вказує на протиправність оскаржуваної постанови, оскільки вона прийнята з порушенням чинного законодавства України, зокрема відповідачем не встановлено об`єктивну сторону вказаного правопорушення, а саме порушення п.8 Положення про прикордонний режим, відповідачем позивача було затримано 24.08.2024 проте протокол адміністративного затримання відповідачем не було складено та позивача було затримано більше ніж на 7 годин. Також позивач вказує на ту обставину, що розгляд справи відбувся 25.08.2024, а не 26.08.2024.

Водночас відповідач спростовує наведені припущення позивача та зазначає, що уповноваженою особою було помилково при складання оскаржуваної постанови вказано дату 25.08.2024 а не 26.08.2024, коли й відбувся розгляд справи.

Суд уважно вивчив обставини на які посилається позивач у позові як на підставу доведеності неправомірності дій відповідача та неправомірного винесення останнім оскаржуваної постанови, доводів відповідача, викладених у відзиві, долучених сторонами доказів, зазначає, що відповідачем оскаржувану постанову винесено з дотриманням норм закону та у діях позивача наявні ознаки правопорушення, передбаченого с.1 ст. 202 КУпАП, з наступного обґрунтування.

Відповідно до п. 18 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються правовий режим державного кордону.

Абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що, основними функціями Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 22 Закону України «Про державний кордон України», з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.

У прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, використання повітряних суден, обліку та тримання на пристанях, причалах, базах для стоянки малих і спортивних суден і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державний кордон України»).

Порядок в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі визначено Положенням про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07. 1998 № 1147 (далі - Положення).

Пп.2 п.2 Положення визначено, що контрольований прикордонний район це ділянка місцевості, яка визначена, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі) (п.8 Положення).

Особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами (п.10 Положення).

Пунктом 11 Положення визначено, що з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України «Про Державну прикордонну службу України» та «Про дорожній рух» у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби.

Зупинка транспортного засобу здійснюється:

уповноваженими особами органів Національної поліції - у встановленому порядку;

уповноваженими особами Державної прикордонної служби, а також членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону: наземного - із застосуванням диска з червоним світлоповертачем або рукою, що вказує на цей транспортний засіб; водного - сигналами відповідно до Міжнародного зводу сигналів (лоції Чорного та Азовського морів на води України) або місцевих правил плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді.

Водій (капітан, судноводій) повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки, а також:

подати для перевірки документи, що посвідчують особу водія (капітана, судноводія) і пасажирів (членів екіпажу), та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон);

дати можливість оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів.

З матеріалів справи встановлено, що 24.08.2024 прикордонний наряд «Контрольний пост» спільно зі співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ніс службу в контрольованому прикордонному районі на околиці с. Приморське в районі каналу Дунай Сасик. Близько 15 години 10 хвилин до місця розташування «Контрольного посту» під`їхав т/з Рено д/н НОМЕР_1 під керуванням, як встановлено пізніше, ОСОБА_1 .. Прикордонним нарядом водієві було запропоновано показати документ, який посвідчує його особу, на підставі пункту 8 Положення. ОСОБА_1 відмовився надавати документ, який посвідчує його особу, оскільки вважав їх незаконними. Надалі, старший прикордонного наряду підійшов до ОСОБА_1 та представився, роз`яснив підстави та законність вимог військовослужбовців, а також повторно запропонував пред`явити документи, які посвідчують особу позивача. Проте останній також відмовився виконувати законні вимоги працівників Державної прикордонної служби України.

З викладеного вище вбачається, що вимоги працівників Державної прикордонної служби України дійсно були законними, проте ОСОБА_1 з незрозумілих та надуманих причин відмовився їх виконувати та не надав документ, який посвідчує його особу, а також не мав при собі військово-обліковий документ та пред`явив його, чим порушив п.8 Положення та не виконав п. 10 Положення.

Зазначене повністю підтверджується наданими з відзивом відеозаписом, а також відеозаписом, наданим самим позивачем разом із позовом.

Також, як встановлено з матеріалів справи та вбачається з наданих сторонами відеозаписів, і підтверджується самим позивачем, у зв`язку з невиконанням законних вимог працівників Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 було затримано в порядку 263 КУпАП з метою встановлення особи, про що складено протокол адміністративного затримання від 24.08.2024.

Частиною другою ст. 263 КУпАП визначено строки адміністративного затримання, зокрема те серед іншого, осіб, які вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.

Отже ОСОБА_1 було затримано з дотриманням норм закону, а наведені ним у позові обставини з цього приводу є безпідставними.

Також з цього приводу суд наголошує, що заява позивача про виклик свідка ОСОБА_3 , яка мала би підтвердити, що позивача було затримано більш ніж на 7 годин, про що наголошує позивач у позові та заяві, судом не розглядалася, оскільки зазначені обставини відповідають ст. 263 КУпАП.

Крім того, щодо зазначеної дати оскаржуваної постанови слід зауважити, що суд бере до уваги та вважає дійсним те, що в дійсності справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП, було розглянуто та винесено оскаржувану постанову саме 26.08.2024, про що (розгляд) й було повідомлено позивача, а вказана дата 25.08.2024 є помилкою, виправлення якої суперечило б Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився на розгляд вказаної справи до ВПС «Вилкове», призначений на 26.08.2024 о 10.00 годин, а оскаржувана постанова направлялася йому поштою, та отримана ним 31.08.2024, про що зазначає сам позивач. У іншому випадку, оскаржувану постанову він би отримав у ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у призначений для розгляду справи день, у разі дійсного розгляду справи 25.08.2024, що і свідчило би про порушення розгляду справи.

Всі інші доводи, викладені позивачем у позові спростовуються наданими відповідачем доказами разом з відзивом, а також вищенаведеними нормами закону, і зводяться лиш до намагання уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Кілійський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков