Справа № 260/182/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/182/24 пров. № А/857/5592/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року (прийняте за правилами спрощеного позовного провадження у м. Ужгороді суддею Дору Ю. Ю.) в адміністративній справі № 260/182/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України № 13 від 17.02.2023, № 13 від 27.02.2023, № 13 від 17.07.2023; № 13 від 16.11.2023, якими відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зарахуванні до її стажу роботи на посадах державної служби періоду роботи на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Торунської сільської ради народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області з 18 грудня 1980 року по 05 лютого 1983 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періоди роботи з 18 грудня 1980 року по 05 лютого 1983 року на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Торунської сільської ради народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області до її стажу роботи на посадах державної служби та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу", з 08 січня 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок протиправних рішень відповідача її спеціальний стаж на посадах, що дає право на пенсію за віком державним службовцям було зменшено з 20 років 1 місяця 4 днів до 17 років 11 місяців 16 днів, у зв`язку із неврахуванням до такого стажу періоду роботи на посаді бухгалтера в Торунській сільській раді народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області з 18.12.1980 по 05.02.1983 (2 роки 1 місяць 18 днів). Позивач вважає незаконними оскаржувані рішення про відмову у зарахуванні їй до стажу роботи на державній службі періоду роботи на посаді бухгалтера в Торунській сільській раді та відповідно неправомірними дії відповідача щодо неврахування цього стажу при обчисленні розміру пенсії позивачки.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила ОСОБА_1 , яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно з пунктом 2 Порядку № 283 обчислення до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах, зокрема, керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку обчислення).

У зазначеному додатку міститься перелік державних органів колишніх УРСР та інших

республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено, серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Ухвалюючи рішення від 22.02.2024, суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що згідно записів № 1 - № 2 трудової книжки серії НОМЕР_1 у період з 01.12.1980 по 05.02.1983 позивачка працювала на посаді бухгалтера в Торунській сільській раді народних депутатів Міжгірського район Закарпатської області. Вона була прийнята на роботу згідно рішення виконкому Торунської сільради від 01.12.1980 № 12, а звільнена згідно рішення виконкому Торунської сільради від 05.02.1983 № 2. Ці записи у трудовій книжці посвідчені підписом голови Торунської сільради ОСОБА_2 та печаткою сільради.

Отже, цей період мав бути зарахований Відповідачем до стажу державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, Позивач звернулася 09.02.2023 із заявою встановленого зразка за призначенням пенсії за віком, надавши пакет для призначення пенсії за віком. Згідно рішення № 13 від 17.02.2023 здійснено призначення пенсії по віку з нарахуванням 41 року 3 місяців та 21 дня страхового стажу. Розмір пенсії після призначення склав 8501, 26 грн.

20.02.2023 позивачка подала заяву на перехід з пенсії за віком на пенсію по Закону України «Про державну службу».

Рішенням від 27.02.2023 № 13 Позивачці було перераховано пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Надалі, після проведених декількох перерахунків у зв`язку з подачею додаткових документів страховий стаж позивачки склав: 41 рік 9 місяців - 6 днів, в тому числі страховий стаж до 01.01.2004 - 22 роки 8 місяців 6 днів, страховий стаж після 01.01.2004 - 19 років 1 місяць 0 днів, стаж на посадах державної служби - 20 років 1 місяць 4 дні. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 15 016,56 грн. Розмір пенсії з надбавками було визначено у розмірі 10 811,93 грн.

З матеріалів справи видно, що перерахунок пенсії позивача неодноразово проводився за її зверненням. Згідно перерахунку пенсії від 17.07.2023 (рішення № 13) ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу» та розмір пенсії з надбавками було визначено у розмірі 10 811,93 грн.

До стажу державної служби не було враховано період роботи з 18 грудня 1980 року по 05 лютого 1983 року на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Торунської сільської ради народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області.

На звернення позивача щодо зарахування до стажу державної служби при призначенні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» періоду роботи на посаді бухгалтера в сільській раді, відповідачем надано лист-відповідь від 14.11.2023 № 0700-0306-8/64044 в якому вказали на відсутність підстав для зарахування періоду роботи на посаді бухгалтера з 01.12.1980 по 05.02.1983 до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що періоди роботи у централізованих бухгалтеріях при виконкомах сільських, селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Враховуючи викладене, період роботи позивачки з 18.12.1980 по 05.02.1983 на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Торунської сільської ради народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області не може бути зарахований до стажу державної служби, оскільки посада бухгалтера на той час не була в установленому порядку віднесена до посад державної служби в органах місцевого самоврядування, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач вважає, що у позивачки відсутній необхідний стаж державної служби, оскільки до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ, не підлягає зарахуванню період роботи 18.12.1980 по 05.02.1983 на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Торунської сільської ради народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» №8 89-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Статтею 46 Закону № 889-VII визначені особливості стажу державної служби, а саме - у частині другій зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування 7 категорій посад. Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Посада бухгалтера централізованої бухгалтерії сільської/селищної ради у вищезазначеній статті не віднесена до жодної із категорій посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналізуючи наведені норми обчислення стажу державної служби за період роботи до 01.05.2016, до моменту вступу в дію Закону № 899-VIII, здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283)

Відповідно до пункту 2 Порядку 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Вказане означає, що до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в управліннях, відділах, які згідно з затвердженою структурою належали до апарату виконкомів.

Згідно з Положенням про централізовані бухгалтерії при виконавчих комітетах сільських, селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 22 грудня 1980 року № 655, централізовані бухгалтерії при виконкомах сільських, селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів створювалися як самостійні структурні підрозділи за рішеннями виконкомів районних (міських) Рад народних депутатів за рахунок загальної чисельності працівників апарату управління, фонду заробітної плати цього апарату усіх установ, які перебувають на бюджеті району (міста), для ведення обліку виконання бюджету і кошторисів видатків установ, що перебувають на сільських, селищних і міських бюджетах.

Враховуючи викладене, вказані централізовані бухгалтерії були самостійними бюджетними установами, які обслуговували школи, дитячі садки, бібліотеки, лікарні і до органів державної влади та місцевого самоврядування не належали.

Таким чином, періоди роботи у централізованих бухгалтеріях при виконкомах сільських, селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Як видно з витягу розпорядження виконкому Торунської сільської ради народних депутатів позивача було призначено бухгалтером централізованої бухгалтерії Торунської сільської ради народних депутатів з 18.12.1980.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що період роботи позивачки з 18.12.1980 по 05.02.1983 на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Торунської сільської ради народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області не може бути зарахований до стажу державної служби.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року в адміністративній справі № 260/182/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин