Справа № 320/24545/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп Україна" до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві та Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про стягнення пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскоп Україна" (далі - позивач, ТОВ "Аскоп Україна") звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі - відповідач 1), Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач 2), у якому просило суд про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп - Україна" пені в розмірі 177258,11 грн, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період з 24.03.2023 по 21.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сума податку на додану вартість в передбачений законодавством строк не була відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету, що призвело до виникнення бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ перед позивачем, тому у зв`язку з тривалим порушенням строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2396267,00 грн, ТОВ «Аскоп-Україна» відповідно до вимог п. 200.23. ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) нарахувало на суму такої бюджетної заборгованості пеню за період з 24.03.2023 по 21.06.2023 в розмірі 177258,11 грн, що підлягає стягненню з бюджету на користь товариства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, в даному випадку, саме бездіяльність відповідача, розумних і правових підстав якої судом не встановлено, спричинила затримку позивачу у бюджетному відшкодуванні ПДВ, наслідком чого, є нарахування пені, а позивач не може нести будь-які негативні наслідки у разі прорахунків у діяльності окремих державних органів чи посадових осіб, оскільки виконав усі вимоги для отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовну заяву залишити без розгляду.

В обґрунтування своєї позиції скаржник зазначив, що позивачем було пропущено встановлений законом строк звернення до суду. Апелянт вказує, що платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача 1, наполягав на її безпідставності та законності оскаржуваного рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача 1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 17.01.2014 ТОВ «Аскоп-Україна» подало до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року (№ від 17.01.2014), в рядку 23.1. якої, заявило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 2396267,00 грн.

Разом з податковою декларацією, ТОВ «Аскоп-Україна» відповідно до вимог п. п. 200.7 та 200.8 ст. 200 ПК України подало заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4) та розрахунок бюджетного відшкодування.

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в період з 13.03.2014 по 26.03.2014 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт № 1787/26-53-15-01/30579869 від 31.03.2014 про відсутність порушень при відображенні ТОВ «Аскоп-Україна» у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 2396267,00 грн.

Враховуючи, що перевірка достовірності декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість закінчена 31.03.2014, позивач вважає, що відповідач повинен був подати до органу Державної казначейської служби України до 07.04.2014 висновок із зазначенням суми ПДВ в розмірі 2396267,00 грн, що підлягає відшкодуванню з бюджету, а орган Державної казначейської служби України - перерахувати такі кошти ТОВ «Аскоп- Україна`до 14.04.2014.

Однак, сума податку на додану вартість в розмірі 2396267,00 грн в зазначений строк не була відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету, що призвело до виникнення з 15.04.2014 бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ перед позивачем.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 у справі № 826/8940/14, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2018 у справі № 826/8940/14, встановлено, що податковим органом відповідного висновку до органу казначейства надано не було, у той же час, суд, враховуючи зміни законодавства, зобов`язав Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві внести заяву ТОВ «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року в розмірі 2396267,00 грн за податковою декларацією з ПДВ № від 17.01.2014 та відомості про набуття такою сумою статусу узгодженої до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Однак, бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 2396267,00 грн на виконання такого судового рішення здійснено не було.

У подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 у справі № 640/19053/19, що набрало законної сили відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2021, було стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Аскоп-Україна» вищевказану бюджетну заборгованість із відшкодування ПДВ в розмірі 2396267,00 грн.

На виконання рішення суду у справі № 640/19053/19, бюджетна заборгованість із відшкодування ПДВ в розмірі 2396267,00 грн була сплачена товариству лише 21.06.2023.

Позивач вказує на те, що у зв`язку з тривалим порушенням строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2396267,00 грн, ТОВ «Аскоп-Україна» відповідно до вимог п. 200.23. ст. 200 ПК України нарахувало на суму такої бюджетної заборгованості пеню за період з 24.03.2023 по 21.06.2023 в розмірі 177258,11 грн, що підлягає стягненню з бюджету на користь товариства, з наданням відповідного розрахунку, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

За визначенням, наведеним у п. п. 14.1.18 та 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені ст. 200 ПК України.

Відповідно до норм п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Положеннями п. 200.4 ст. 200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У той же час, відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.15 ст. 200 ПК України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Таким чином, нормами податкового законодавства передбачений чіткий порядок дій контролюючого органу щодо зобов`язання внесення відповідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

При цьому, у разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Водночас судом першої інстанції вірно зауважено, що факт несвоєчасного перерахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, не є спірним у даній справі, зміст спірних правовідносин становить питання та строк, протягом якого платник податку має право на стягнення пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, та сума такої пені.

Так, відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Тож, нормами Податкового кодексу України визначено право платника податків на нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з моменту її виникнення до дня погашення включно, а строк нарахування пені обмежується датою погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, адже саме з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність контролюючого органу, яка полягає у невиконанні державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування податку на додану вартість.

Матеріалами справи встановлено, що сума ПДВ у розмірі 2396267 грн. 20.06.2023 відшкодована на розрахунковий рахунок ТОВ «Аскоп - Україна» за рішенням суду, що не заперечується учасниками справи, тобто, з порушенням встановленого строку.

Враховуючи період з 24.03.2023 по 21.06.2023, зазначений позивачем за порушення строків відшкодування ПДВ, розмір пені розраховується за таким алгоритмом:

Y = (С х К днів : 100 % х U НБУ х 1,2) /R де: Y - сума пені (округлюється до другого знака після коми); С - заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість; К днів - кількість днів затримки відшкодування податку на додану вартість; U НБУ - облікова ставка Національного банку України, встановлена на момент виникнення пені, протягом строку її дії включаючи день погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість (його частини); 1,2 - коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних U НБУ; К - кількість днів у календарному році.

Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку пені, що підлягає стягненню з бюджету на користь ТОВ "Аскоп-Україна» за п. 200.23 ст. 200 ПК України (станом на 13.07.2023), кінцевий строк відшкодування суми ПДВ з бюджету 14.04.2014, сума заборгованості 2396267 грн, період нарахування пені з 24.03.2023 по 21.06.2023, облікова ставка НБУ 25%, 120% облікової ставки НБУ 30%, розмір пені/1 день 0,8219%, кількість днів 90, сума пені 177258,11 грн.

При цьому відповідачем не заперечується правильність здійсненого позивачем розрахунку, як і не заперечено правильність методики здійснення такого розрахунку та його результатів.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 у справі № 640/19053/19, що набрало законної сили відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2021, було стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Аскоп-Україна» вищевказану бюджетну заборгованість із відшкодування ПДВ в розмірі 2396267,00 грн. На виконання рішення суду у справі № 640/19053/19, бюджетна заборгованість із відшкодування ПДВ в розмірі 2396267,00 грн була сплачена товариству лише 21.06.2023, тому у зв`язку з тривалим порушенням строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість, ТОВ «Аскоп-Україна» мало підстави відповідно до вимог п. 200.23. ст. 200 ПК України, нарахувати на суму такої бюджетної заборгованості пеню за період з 24.03.2023 по 21.06.2023 в розмірі 177258,11 грн, що підлягає стягненню з бюджету на користь товариства.

Щодо строку звернення до суду, колегія суддів виходить з такого.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 200.23. ст. 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Згідно даної норми пеня нараховується за весь період існування заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ незалежно від його тривалості. Дана норма не обмежує нарахування пені лише шестимісячним строком з моменту виникнення заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ і, відповідно, не встановлює можливість звернення до суду лише тільки з позовом про стягнення пені, нарахованої за перші шість місяців існування бюджетної заборгованості.

Нездійснення бюджетного відшкодування ПДВ позивачу, призвело до порушення права останнього на отримання такого відшкодування, наслідком чого і стало відповідно до п.200.23 ст.200 ПКУ нарахування позивачем пені і звернення із даним позовом до суду.

Кожен день, не здійснюючи бюджетне відшкодування, держава порушує право позивача на отримання такого бюджетного відшкодування. Відповідно, кожен день такого порушення дає право позивачу нарахувати пеню за такий кожний день і звернутись до суду із позовом про її стягнення.

В даній справі, колегія суддів звертає увагу апелянта, що позивач нарахував пеню за період з 24.03.2023 по 21.06.2023, тобто за дні, в які також відбувалось порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування, а тому, звертаючись до суду з даним позовом 13.07.2023, позивач не пропустив строку звернення до адміністративного суду.

Тому доводи податкового органу, що між моментом з яким ТОВ «Аскоп-Україна» пов`язує порушення свої прав та інтересів (15.04.2014) та моментом звернення до суду з позовною заявою про стягнення пені (13.07.202023) минуло 3376 днів, тобто 9 років 2 місяці та 28 днів - не заслуговують на увагу.

Крім того, слід зазначити, що колегія суддів обізнана з практикою Верховного суду на яку посилається апелянт (справи №140/1770/19, 826/7631/15, 320/12137/20), зазначаючи про пропуск позивачем строку звернення до суду. Колегія суддів зауважує, що в межах вказаних справ оскаржувалось питання стягнення з Державного бюджету України на користь позивачів заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість та одночасно пені за прострочення погашення заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Однак, стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Аскоп-Україна» бюджетну заборгованість із відшкодування ПДВ в розмірі 2396267,00 грн. відбулось за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 у справі № 640/19053/19, що набрало законної сили відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2021.

А наразі позовні вимоги стосуються лише стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп - Україна" - пені.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги відповідача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев