Справа № 420/13148/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОС МОРЕ» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (далі відповідач) № UA 500500/2024/000222/2 від 04.04.2024 р. про коригування митної вартості товарів та картку відмови №UA 500500/2024/000419, мотивуючи це тим, що декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «АГРОС МОРЕ» було заявлено до митного оформлення на Одеській митниці Державної митної служби України отриманий від компанії Hongkong Kele Industrial Co., Limited, згідно інвойсу №XLC231127 від 27.11.2023 р. товар та подано до Одеської митниці митну декларацію 24UA04U9. Митна вартість Товарів була визначена Товариством за ціною господарської операції, визначеної у відповідності до контракту №HKTY1 від 01.08.2022 р. на підставі інвойсу №XLC231127 від 27.11.2023 р. на суму 64 600,00 доларів США. 04.04.2024 р. Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000222/2 (надалі - Оскаржуване рішення). Згідно якого контролюючий орган зазначає про не надання документів для підтвердження вартості Товарів, у зв`язку із чим, Одеська митниця не визнала заявлену митну вартість. На підставі вищевказаного, керуючись ст. 64 МК України, митний орган визначив митну вартість Товару за резервним методом. У Оскаржуваному рішенні контролюючий орган зазначив, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана у зв`язку з невірно обраним декларантом методом визначення митної вартості товару умовам, наведеним в главі 9 МКУ, зокрема: У наданих до митного оформлення документах (інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. Продавцем не надано копію митної декларації країни відправлення. У контракті зазначено, що товар доставляється морським транспортом в порт країни покупця. Згідно контракту передбачено передплату або відстрочку у 180 днів після отримання товару, ні в одному документі не має чіткого зазначення умов оплати. Платіжні документи не надавалися. На виконання п. 2.3. Контракту, 18.11.2023 р. ТОВ «АГРОС МОРЕ» направило Продавцю замовлення (Ордер) №15211 в якому зазначено найменування Товару, його вага та кількість, що планується придбати, матеріал та спосіб упаковки. Також зазначено, що вартість упаковки та доставки має входити у вартість товару. У відповідь на лист компанія Hongkong Kele Industrial Co., Limited виставила інвойс №XLC231127 від 27.11.2023 р., чим задовільнила заявку Покупця. Тобто, матеріал та спосіб упаковки зазначені у інвойсі та пакувальному листі, входять у загальну вартість Товару. Так, пакувальним листом №XLC231127 від 27.11.2023 р.., який фактично є додатком до інвойсу №XLC231127 від 27.11.2023 р. визначено, що Товар упаковано в мішках п/п по 25.00 кг. Вартість такого пакування включалась до ціни Товару. Крім того, саме на Продавця покладається обов`язок за цим Контрактом поставити товар, отже і пакування має здійснюється за рахунок Продавця. Таким чином, у наданих Одеській митниці документах чітко зазначено, що витрати на тару, пакування, завантаження та транспортний засіб включались у вартість товару, що зазначено у, заявці (ордері) ТОВ «АГРОС МОРЕ» на придбання Товару, інвойсі та пакувальному листі. Згідно з пунктом 2.1. Контракту, з урахування Додаткової угоди №1 від 10.12.2023 р., умови поставки - СІР, CIF, CFR, СРТ Клайпеда (Литва), Рени, Чорноморськ, Одеса Україна відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010 відповідно до ІНКОТЕРМС -2010. Датою постачання вважається дата навантаження товару на судно. Пунктом 4.1. Контракту визначено що, Продавець за цим Контрактом зобов`язується поставити товар у точній відповідності до Замовлення та умов цього Контракту. На виконання п. 2.3. Контракту, 18.11,2023 р, ТОВ «АГРОС МОРЕ» направило Продавцю заявку (Ордер) №15211 в якому зазначено найменування Товару, його вагу та кількість, що планується придбати, матеріал та спосіб упаковки. Також зазначено, що вартість упаковки та доставки має входити у вартість товару.

У відповідь на лист компанія Hongkong Kele Industrial Co., Limited виставила інвойс №XLC231127 від 27.11.2023 р., яким Сторони погодили умови доставки СРТ Одеса, найменування, вагу, кількість, ціну за кілограм, загальну вартість Товару, матеріал та спосіб упаковки. Тобто у вартість Товару входить доставка до міста Одеса.

За умовами поставки СРТ (ІНКОТЕРМС 2010) продавець доставить товар названому перевізником місце. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Тобто такі витрати включаються до ціни товару.

Будь-яких інших складових митної вартості товарів, визначених частиною 10 ст. 58 МК України, умовами контракту не передбачено і відповідних витрат покупцем не здійснювалось. Таким чином, у наданих Декларантом Одеській митниці документах чітко визначено, що витрати транспортування включались у вартість товару, яка зазначена у інвойсі №XLC231127 від 27.11.2023 р. Посилання митного органу на ненадання копії митної декларації країни відправлення є безпідставними та необгрунтованими, оскільки у відповідь на повідомлення митниці 0602b0e3-56aa-449c-8f63-9904aba354a2 від 29.03.2024 р. щодо оформлення в режим імпорту вантажу - арахіс за декларацією 24UA04U9, ТОВ «АГРОС МОРЕ» листом №1 від 04.04.2024 р. надало Відповідачу митну декларацію країни експорту № 00073963 від 18.12.2023 р. з перекладом та SWIFT № 240402/001259895 від 02.04.2024 р. У відповідності до п. 2.9. Контракту платежі за цим Контрактом здійснюються Покупцем у доларах США на умовах банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця. Платежі за цим контрактом можуть здійснюватися як у передоплаті, так і протягом 180 днів із дня отримання товару, необхідне зазначено в інвойсі, що відповідає кожному поставці Інвойсом №XLC231127 від 27.11.2023 р. або іншим документом не змінено (конкретизовано) інші умови поставки. За таких обставин оплата Товару здійснюється у строк визначений Контрактом строк. Оплату товару було здійснено частково у формі передплати у розмірі 50% вартості товару, 32 300,00 доларів США, за допомогою системи SWIFT. Копію Контракту та докази оплати SWIFT №240402/001259895 від 02.04.2024 р. та було надано до Одеської митниці. Тобто на момент прийняття Оскаржуваного рішення про коригування митної вартості Відповідач надавав усі наявні докази щодо способу (умов) оплати та шляхів її здійснення. Пункт 4 частини 2 статті 53 МКУ вимагає надання доказів оплати, лише у випадку проведення такої оплати рахунку (інвойсу).

Ухвалою суду від 20.05.2024 року відкрито позовне провадження та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.05.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA04U9 від 29.03.2024 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000222/2 від 04.04.2024, а саме: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) У пункті 2.7 зовнішньоекономічного договору від 01.07.2022 № АГР/ ТС-1/22 зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати засвідчену продавцем копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня. 3) У пункті 2.6 зовнішньоекономічного договору від 01.07.2022 № АГР/ ТС-1/22 зазначено що товар доставляється морським транспортом в порт країни покупця. 4) Згідно п2.9 контракту від 01.07.2022 № АГР/ТС-1/22 передбачено передплату або відстрочку у 180 днів після отримання товару, ні в одному документі не має чіткого зазначення умов оплати. Платіжні документи не надавалися. Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. 04.04.24 був надісланий свіфт та копія митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову, листом №1 від 04.04.2024 декларантом було повідомлено, що всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. В додатково наданих документах наявні розбіжності, а саме: в копії митної декларації країни відправлення вказані умови поставки С&F (без зазначення географічного пункту), а в інвойсі XLC231127 вказано CPT. Вказані умови поставки в копії митної декларації країни відправлення передбачають страхування. Таким чином, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, а надані документи містить розбіжності. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

31.05.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

04.06.2024 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши зміст заяв по суті справи, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2022 року між компанією Hongkong Kcle Industrial Co., Limited (Продавець), ТОВ «АГРОС МОРЕ» (надалі - Покупець, Вантажоодержувач або Позивач) укладено контракт №HKTY1 (надалі - Контракт), відповідно до умов та положень цього контракту Продавець продає, а Покупець купує такі товари як: продукти харчування (риба і морепродукти морожені, сушені, копчені, в`ялені консервовані та ін.), а також інші товари продовольчої та промислової групи, що поставляються «Продавцем», у кількості та за цінами, які вказуються в Інвойсах у міру формування кожної партії вантажу. Сторони Контракту діють і несуть відповідальність у суворій відповідності до нижченаведених умов та вимог (п. 1.1. Контракту).

Пунктом 1.2. Контракту вантажоодержувач, за погодженням з Покупцем, може від свого імені отримувати дозволи на ввезення та реалізацію продукції в контролюючих державних органах.

Згідно п. 1.3. Контракту Вантажоодержувач для виконання зобов`язань, передбачених цим Контрактом, отримує від Покупця та/або Продавця всі необхідні документи (інвойс, товаротранспортні документи та накладні на перевезення, специфікації тощо), необхідні для отримання товару. При цьому Вантажоодержувач не несе відповідальності за дані, зазначені в отриманих від Покупця та/або Продавця документах.

Умови постачання - СІР, CIF, CFR, СРТ Клайпеда (Литва), Рени, Чорноморськ, Одеса Україна відповідно до ІНКОТЕРМС - 2010. Датою постачання вважається дата завантаження товару на судно (п.2.1. Контракту, з урахування Додаткової угоди №1 від 10.12.2023 р.).

Згідно п. 2.3. Контракту Покупець надсилає Продавцю електронну версію замовлення.

Продавець перевіряє та підтверджує замовлення (п. 2.4. Контракту).

Відповідно до п. 2.9. Контракту платежі за цим Контрактом здійснюються Покупцем у доларах США на умовах банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця.

Платежі за цим контрактом можуть здійснюватися як за передоплатою, так і протягом 180 днів із дня отримання товару.

Пунктами 3.2. та 3.3. встановлено валюта Контракту: долари США. Валюта платежу; долари США.

Пунктом 2.10. Контракту визначено, що при здійсненні Вантажоодержувачем доручення, митного оформлення товару та здійснення платежів, необхідних для отримання та митного оформлення товару, Вантажоодержувач діє на підставі даних, зазначених у отриманих від Продавця та/або Покупця документах. При цьому Вантажоодержувач не несе відповідальності за дані, зазначені в отриманих від Покупця та/або Продавця документах.

Декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «АГРОС МОРЕ» було подано до митного оформлення на Одеській митниці митну декларацію 24UA04U9 щодо арахісу сирого, білий, очищений, лущений, нетто 25кг -25000кг. -1600 мішків розмір 25/29 виробник RIZHAO XINGLU PEANUT FOODSTUFFS CO LTD отриманий від компанії Hongkong Kele Industrial Co., Limited, згідно інвойсу №XLC231127 від 27.11.2023 р. Митна вартість Товару була визначена позивачем за ціною господарської операції, визначеної у відповідності до контракту №HKTY1 від 01.08.2022 р. на підставі інвойсу №XLC231127 від 27.11.2023 р. на суму 64 600,00 доларів США. 04.04.2024 р.

Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000222/2 (надалі - Оскаржуване рішення).

У рішенні зазначено: «У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів а саме: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) У пункті 2.7 зовнішньоекономічного договору від 01.07.2022 № АГР/ ТС-1/22 зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати засвідчену продавцем копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня. 3) У пункті 2.6 зовнішньоекономічного договору від 01.07.2022 № АГР/ ТС-1/22 зазначено що товар доставляється морським транспортом в порт країни покупця. 4) Згідно п2.9 контракту 01.07.2022 № АГР/ТС-1/22 передбачено передплату або відстрочку у 180 днів після отримання товару, ні в одному документі не має чіткого зазначення умов оплати. Платіжні документи не надавалися.

Також відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/000419 від 04.04.2024 року.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією № UA500500/2024/011817 від 04.04.2024 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 120 721,52 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Відповідно до ст.543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст. 7 МК України, відносяться, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень МК України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є, відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні про коригування митної вартості від 04 квітні 2024 року № UA500500/2024/000222/2, зазначено, що оскільки у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

На виконання п. 2.3. Контракту, 18.11.2023 р. ТОВ «АГРОС МОРЕ» направило Продавцю заявку (Ордер) №15211 р. в якому зазначено найменування Товару, його вагу та кількість, що планується придбати, матеріал та спосіб упаковки. Також зазначено, що вартість упаковки та доставки має входити у вартість товару, умови поставки CPT Odesa.

Інвойсом №XLC231127 від 27.11.2023 р. Сторони погодили умови доставки -СРТ Одеса, найменування, вагу, кількість, ціну за кілограм, загальну вартість Товару, матеріал та спосіб упаковки.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну CPT (carriage paid to (... named place of destination) фрахт/перевезення оплачено до (... назва місця призначення)) означає, що продавець передає товар, випущений в митний режим експорту, названий перевізнику для перевезення товару до місця призначення. Термін «фрахт/перевезення оплачено до ...» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них. Термін CPT зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися незалежно від виду транспорту, включаючи мультимодальні (змішані) перевезення. Тобто фактично, продавець за власний рахунок сплачує всі витрати щодо перевезення товару до названого місця призначення.

За умовами поставки СРТ на продавця покладається контроль безпеки; перевірка якості, кількості, ваги, розміру; пакування, маркування товару; виконання експортних митних формальностей; доставка товару до узгодженого пункту в місці призначення; вивантаження товару в місці призначення; виконання транзитних митних формальностей, якщо за договором перевезення ці витрати оплачує продавець. Доказом виконання продавцем своїх обов`язків із поставки товару є відповідний транспортний документ.

Відповідно до п.4.1 Контракту продавець зобов`язується поставити товар у точній відповідності до Замовлення та умовам цього контракту.

З викладеного слідує, що як за умовами контракту, так і за умовами поставки СРТ обов`язок пакування покладається на постачальника товару та при поставці товару витрати з пакування включено до вартості товару, та одразу відображено у інвойсі №XLC231127 від 27.11.2023 р., про що також свідчить і наданий позивачем при митному оформленні рахунок від 27.11.2023 року та пакувальний лист №XLC231127 від 27.11.2023р.в яких зазначено, що товар упаковано в мішках п/п по 25кг.

Разом з тим, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 - має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Не зазначення у контракті, інвойсі вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, на думку суду, жодним чином не впливає на митну вартість та не може бути покладено в обґрунтування рішення про коригування митної вартості товару.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням, та, що витрати на упаковку вже включені у ціну товару, а відтак не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Таким чином, в даному випадку, вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17 і від 18.12.2019 року у справі №160/8775/18.

Щодо того, що в наданій митній декларації країни відправлення продавцем зазначено умови поставки C&F (без зазначення географічного пункту) а у інвойсі вказано CPT Одеса, та вказані умови поставки включають страхування, то суд зазначає наступне.

У відповідності до змісту Інкотермс 2010 Правил ІСС для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі, CFR (cost and Freight) - Вартість і фрахт означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. При цьому, продавець зобов`язаний укласти договір та оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення.

Згідно з п.9.3 правил Інкотермс 2010, на практиці сторони часто продовжують використовувати стару абревіатуру C&F (або С і F, C+F). Проте в більшості випадків виявляється, що вони розглядають ці вирази як еквіваленти CFR.

Окрім того, Листом Міністерства економіки України від 10.06.2011 № 4201-24/ 039, «Щодо набрання чинності нової редакції Інкотермс 2010» визначено, що суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь-якої редакції, узгодженої сторонами контракту. У тому числі і правил ICC по використанню термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі.

До того ж, питання застосування абревіатур C&F (або С і F, C+F) у товаросупровідних документах у свій час досліджувалось Вищим адміністративним судом України (ухвала від 14.02.2017 по справі №815/7141/15, де суд касаційної інстанції відхилив апеляційну скаргу митниці і погодився із висновками двох попередніх інстанцій стосовно можливості застосування абревіатури C&F як тотожного базису поставки Інкотермс-2010 сторонами зовнішньоекономічної угоди).

У розумінні Інкотермс 2010 термін Фрахт включає в себе всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори у зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.

CFR (Cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець зобов`язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами на продавця покладаються обов`язки щодо митного очищення товару для експорту.

Отже, поставка товару на умовах (вартість і фрахт) зобов`язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, що і було здійснено контрагентом позивача за Контрактом № HKTY1.

При цьому суд наголошу на тому, що покупець не здійснює контроль за продавцем щодо заповнення останнім митної декларації у країні відправлення, а тому відображення інформації іншої ніж вказувалось позивачем у Замовленні та інвойсі не може свідчити про розбіжності, так як дані митної декларації країни відправлення не можуть змінювати узгоджені сторонами умови постачання товару.

Щодо твердження відповідача в оскаржуваному Рішенні, що відсутні відомості щодо страхування вантажу згідно умов поставки СРТ, суд зазначає, що умовами поставки CPT Інкотермс 2020 не передбачено обов`язку покупця здійснювати страхування товару, тому доведення такої складової декларантом є безпідставним. Відповідно до умов поставки СРТ страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо здійснення страхування товару.

Отже, якщо товар не страхувався, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що якщо за твердженням позивача, страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт, а повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту. При цьому, понесених позивачем витрат на страхування товару митницею не доведено, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №814/1204/15, від 23.09.2021 року №814/1043/16, від 01.03.2023 року по справі №420/18880/21.

Також у п.3 та п.4 розбіжностей в оскаржуваному рішенні відповідач вказав наступне : «У пункті 2.6 контракту від 01.07.2022 № АГР/ТС-1/22 зазначено, що товар доставляється морським транспортом в порт країни покупця.

Згідно п2.9 контракту 01.07.2022 № АГР/ТС-1/22 передбачено передплату або відстрочку у 180 днів після отримання товару, ні в одному документі не має чіткого зазначення умов оплати. Платіжні документи не надавалися» (а.с.66).

Проте поставка товару по всім документам наявним в матеріалах справи здійснювалась по контракту №HKTY1 від 01.08.2022 року, а тому суд відхиляє даний аргумент відповідача, щодо наявності розбіжностей в цій частині, так як товар поставлявся позивачу по іншому контракту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 17 липня 2019 року по справі № 809/872/17 зазначив, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Відповідно до ст. 189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Отже, зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом, шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів як: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В рішенні від 04 квітня 2024 року №UA500500/2024/000222/2 вказано, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості є більшим та становить: по товару №1 2 дол.США/ за кг (МД від 21.01.2024 №UA408020/2024/003480) ніж заявлено декларантом 1,615 дол.США/за кг.

В той же час, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказана позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а, від 25 листопада 2020 року по справі № 1.380.2019.001657, від 15 червня 2021 року по справі № 804/2584/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та, як наслідок, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості від 04 квітня 2024 року № UA500500/2024/000222/2 підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки саме прийняття рішення від 04 квітня 2024 року №UA500500/2024/000222/2 слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500500/2024/000419 від 04.04.2024 року, суд вважає, що вказана картка відмови також підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви було додано платіжну інструкцію №496983620.1 від 18.04.2024 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у сумі 6056 грн.

На підставі вищезазначеного, враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрос море» у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь підприємства суму сплаченого ним судового збору з Одеської митниці.

Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрос море» до Одеської митниці - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000222/2 від 04.04.2024 року винесене стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрос море».

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500500/2024/000419 від 04.04.2024 року винесену Одеською митницею стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрос море».

Стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрос море» суму сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 6056 грн.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та строки, встановлені ст.ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрос море» (, адреса місцезнаходження: (04210, м. Київ, проспект Івасюка Володимира, будинок 26-А)

Відповідач - Одеська митниця (вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, 65078, ).

Суддя Іванов Е.А.

«