Справа № 520/11546/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 вересня 2024 року № 520/11546/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26,м. Київ,01001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати з 29.01.2020 по 20.05.2023 року грошового забезпечення, допомог на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, із урахуванням проведених виплат;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити перерахунок і виплату з 29.01.2020 по 20.05.2023 року грошового забезпечення, допомог на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, із у рахуванням проведених виплат;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з у рахуванням виплачених сум;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити перерахунок і виплату індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошовою забезпечення у березні 2018 року;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити нарахування і виплату індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889.

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити перерахунок і виплату допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати залишку належної, але невиплаченої суми додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 (в редакції ПКМУ № 43 від 20.01.2023) за січень- травень 2023 у сумі 133 548.39 грн;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити нарахування і виплату залишку належної, але невиплаченої суми додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 (в редакції ПКМУ № 43 від 20.01.2023) за січень-травень 2023 у сумі 133 548.39 грн;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування та виплатити середнього заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 15.03.2024 по день фактичного розрахунку;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити нарахування і виплату середнього заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 15.03.2024 по день фактичного розрахунку;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми не здійснених виплат грошового забезпечення та індексації, за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми не здійснених виплат грошового забезпечення та індексації, за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні здійснення виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. із врахуванням раніше проведених виплат;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення. грошових винагород та інших виплат. одержаних військовослужбовцями. поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. із врахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Суддя Кухар М.Д. з 19.06.2024 по 21.06.2024 та з 04.07.2024 по 05.07.2024 перебувала у відрядженні, з 08.07.2024 по 09.08.2024 перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , учасник бойових дій, проходив військову служба в Державній прикордонній служби. України (з 21.07.1998 по 15.03.2024) , 15 березня 2024 року наказом Адміністрації Держнрикордонслужби № 430-ОС був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас за підпунктом «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;)).

22.03.2024 року позивач надіслав запит до Адміністрації Держнрикордонелужби з метою отримання інформації, щодо здійснених виплат та їх складових в період проходження військової служби, а саме:

-завірені копії карток грошового забезпечення за 2015-2024 роки.

-довідку про нараховану індексацію, помісячно, за період з 01.12.2015 по 15.03.2024, із зазначенням коефіцієнта індексації, прожиткового мінімуму, суми індексації та базового місяця для проведення індексації.

-інформацію, який прожитковий мінімум застосовувався при розрахунку та виплаті грошового забезпечення, у тому числі при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням з 01.01.2020 по день виключення мене зі списків військової частини (у зв`язку зі звільненням).

27.03.2024 р. листом №09/ЗПІ-549/499 надано відповідь та додано відповідні документи.

Згідно з наданою Адміністрацією Держприкордонслужби інформації, розміри грошового забезпечення та обов`язкових виплат, у тому числі: посадових окладів, окладів за військовим званням, допомог на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, індексації грошового забезпечення, допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки, не відповідають вимогам чинного законодавства та є значно меншими.

04.04.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації Держприкордонслужби, із вимогою виконати вимоги законодавства, а саме:

-здійснити перерахунок і виплату з 29.01.2020 по 20.05.2023 року грошового забезпечення, допомог на оздоровлення за 2020,2021.2022 та 2023 роки із застосуванням розрахункової величини для обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військове звання, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року . із урахуванням проведених виплат.

-нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

-нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року.

-здійснити перерахунок і виплату, допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889.

-нарахувати та виплатити залишок належної, але невиплаченої суми додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 (в редакції ПКМУ № 43 від 20.01.2023) за січень- травень 2023 у сумі 133 548.39 грн.

-нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку .

-нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми не здійснених виплат грошового забезпечення та індексації, за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати.

Виплати здійснити із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, із врахуванням раніше проведених виплат.

Проте листом від 17.04.24 № 09/Р-3349/6143 позивачу було відмовлено у здійсненні належних виплат та здійсненні перерахунку .

Дії Відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними і такими, що порушують вимоги статей 3, 8, 9, 19. 22, 24, 46, 58. 124 Конституції України, Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ), Закону України від 05.10.2000 № 2017-ПІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-ІІ1), Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ), Закону України «Про судоустрій та статус суддів» , що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Щодо здійснення перерахунку і виплати з 29.01.2020 по 20.05.2024 року грошового забезпечення, допомог на оздоровлення за 2020 та 2021 роки із застосуванням розрахункової величини для обчислення розмірів посадових окладів ти окладів за військове звання, прожиткового .мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, із урахуванням проведених виплат.

Суд вказує, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, (спірні відносини у якій є тотожними), зауважив, що на момент набрання чинності постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 цієї постанови було викладено в редакції змін, передбачених пунктом 6 постанови № 103, а саме: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Тобто, станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Водночас, Закон України від 05.10.2000 № 2017-ПІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (надалі - Закон № 2017-ПІ) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-ІП).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Разом з цим, Верховний Суд наголосив на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет -України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (надалі - Закон № 294-ІХ), Закон № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та Закон України від 02.12.2021 № № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (далі - Закон № 1928-ІХ) таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на 2020 та 2021. 2022 роки, відповідно, не містять.

Тобто, положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-ІХ не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18. від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19, від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19).

Отже, з 29.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для розрахунку посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних відносин належить застосувати пункт 4 постанови №- 704 в4 частині, що не суперечить нормативно- правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1928-ІХ із використанням, для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо нарахування та виплатити індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум. а також- нарахування та виплатити індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року.

Суд зазначає, що 09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» (далі - Постанова №1013). яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015.

Відповідно до Постанови № 1013 від 09,12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у новій редакції, а саме у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за і або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється" з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-І цього Порядку.

Таким чином, з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник.

Відповідно до пункту 14 Порядку, роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

У роз`яснені Мінсоцполітики від 28.04.2016 № 201/10/137-16 наведено конкретні приклади застосування Порядку № 1078 із грудня 2015 року зазначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Із 01.01.2008 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», якою підвищено посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Таким чином, зміна посадових окладів відбулась 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294.

У подальшому розмір посадового окладу було змінено лише 01.03.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

У період з 01.01.2008 по 01,03.2018 посадові оклади (тарифні розряди) та оклади за військове звання військовослужбовців змін не зазнали.

Суд вказує, що якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року.

Зважаючи на те, що постановою № 1294 від 07.11.2007 підвищено посадові оклади військовослужбовців із січня 2008 року базовим місяцем для нарахування індексації позивачу відповідно до порядку Порядком № 1078 із внесеними змінами з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно повинен бути січень 2008 року

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Цією постановою визначено інший порядок встановлення розмірів посадових окладів військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

З огляду на те, що підвищення посадового окладу з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України ЗО серпня 2017 року постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців березень 2018 року відповідно до норм абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Згідно із абзацом другим пункту п`ятого Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Разом з тим, питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано також абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку № 1078.

Відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Згідно наданої довідки-розрахунку індексації зазначено, що для розрахунку індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 застосовано базові місяці січень та грудень 2015 року, серпень 2016 року та грудень 2017 року.

Судом встановлено, що відповідно до інформації зазначеної у картці грошового забезпечення №13550 за 2018 рік, основне грошове забезпечення, що носить постійний характер у лютому 2018 року становило 17 774,08 гри (посадовий оклад - 1400,00 , оклад за військове звання - 130,00, надбавка за вислугу років - 459,00, надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 270,97, надбавка за кваліфікацію - 56.00, набавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 1989,00, надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя - 210,00. надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 582,58 гри, щомісячна додаткова винагорода - 6586,53 . преміювання - 6090,00), а у березні 17 583,64 грн (посадовий оклад - 7750,00 грн, оклад за військове звання - 1410,00, надбавка за вислугу років - 3664.00, надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 1162,50, надбавка за кваліфікацію - 387.50. щомісячна додаткова винагорода - 109,64, преміювання 3100,00). Тобто, грошове забезпечення у березні 2018 року, фактично зменшилося, порівняно з лютим 2018 року на 190,44 грн (17 583.64- 17 774,08=-190,44 грн.).

Тобто, із врахуванням базового місяця січень 2008 року, індексація грошового забезпечення у березні 2018 року мала складати 4463,15. що набагато менше, ніж розмір «підвищення», відповідно, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо здійснення перерахунку і виплати, допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно інформації зазначеної у картках грошового №14072 за 2016 та 2017 року допомога для оздоровлення за цей період виплачена у меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії. Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - постанова № 889).

Суд зазначає, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду по справі № 825/997/17, викладених у Постанові від 10 листопада 2021 року зі змісту постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання Адміністрації Держприкордонслужби здійснити нарахування і виплату залишку належної, але не виплаченої позивачу суми додаткової винагороди згідно із постановою КМУ №168 (далі постанова №168) (в редакції ПКМУ №43 від 20.01.2023) за січень-травень 2023 у сумі 133 548,39 грн.

Суд вказує, що Постановою №168 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Судом встановлено, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 № 628/0/81-22- АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168» (зі змінами), наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252 з метою забезпечення належних виплат військовослужбовцям на період дії воєнного стану позивачу було нараховано додаткову винагороду за січень 2023 року до 30000 гривень у розрахунку на місяць, пропорційно часу фактичного виконання обов`язків військової служби у розмірі 19354,84 гривні, та виплачено 16451,61 гривні, з урахуванням перебування ОСОБА_1 у відпустках (підстава: наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.02.2023 № 129-ОС, рапорт директора Департаменту оперативно -службової діяльності від 02.02.2023 № 50/3245/23-Вн за період з 10.01.2023 по 20.01.2023; з 23.01.2023 по 31.01.2023).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказів Голови ДПСУ: від 27.12.2022 № 758-ВВ в період з 29.12.2022 по 09.01.2023 позивач перебував у щорічній відпустці за 2022 рік, прибув із щорічної відпустки 10.01.2023 (наказ Голови ДПСУ від 10.01.2023 № 31-ВВ); 6 від 20.01.2023 № 75-ВВ в період з 21.01.2023 по 22.01.2023 позивач перебував у відпустці за сімейними обставинами, прибув із відпустки 23.01.2023 (наказ Голови ДПСУ від 27.01.2023 № 94-ВВ).

Також встановлено, що рапортів, щодо участі позивача у виконанні бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями), для включення до наказів на виплату додаткової винагороди за лютий-травень 2023 року від директора Департаменту оперативно-розшукової діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України не надходило.

Отже, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що Адміністрацією Держприкордонслужби було правильно та своєчасно нараховано та виплачену належну позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168, а тому в задоволенні адміністративного позову в цій частині суд відмовляє.

Щодо позовних вимог:

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування та виплатити середнього заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 15.03.2024 по день фактичного розрахунку;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити нарахування і виплату середнього заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 15.03.2024 по день фактичного розрахунку;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми не здійснених виплат грошового забезпечення та індексації, за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми не здійснених виплат грошового забезпечення та індексації, за весь час затримки такої виплати по день її фактичної виплати;

-визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови у здійсненні здійснення виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. із врахуванням раніше проведених виплат;

-зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення. грошових винагород та інших виплат. одержаних військовослужбовцями. поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. із врахуванням раніше проведених виплат.

Суд вважає вказані вимоги передчасними, так як на момент винесення рішення не визначена дата фактичної виплати (розрахунку), тобто не визначений чітко строк за який позивач просить стягнути кошти, адже момент виплати (розрахунку) ще не настав.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Суд вказує, що за приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і виплати з 29.01.2020 по 20.05.2023 року грошового забезпечення, допомог на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, із урахуванням проведених виплат.

Зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату з 29.01.2020 по 20.05.2023 року грошового забезпечення, допомог на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, із у рахуванням проведених виплат.

Визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і виплати індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з у рахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошовою забезпечення у березні 2018 року.

-Зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 нарахування і виплату індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по березень 2024 року включно з урахуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) березень 2018 року, виходячи з розміру індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року.

Визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування і виплати допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889.

Зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату допомоги для оздоровлення за 2016 та 2017 роки із місячного грошового забезпечення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови № 889.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.