Справа № 160/21925/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 вересня 2024 рокуСправа №160/21925/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалова Наталія Вікторівна, до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалова Наталія Вікторівна до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (з адміністративно-господарської діяльності) №1346 від 09.03.2024 щодо визнання військовослужбовця ОСОБА_2 таким, що 17.02.2024 здійснив самовільне залишення війцськової частини в районі виконання завдань та про виключення з усіх видів забезпечення з 17.02.2024.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/21925/24 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Позовна заява не відповідала вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 19.08.2024 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів звернення до суду в межах строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України або подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

30.08.2024 засобами поштового зв`язку від представника позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду.

На обгрунтування зазначеної заяви вказано, що позивач отримав докази, зокрема Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 0 (який є в матеріалах справи) лише 11.07.2024. Позивач вважає зазначений документ вагомим для вирішення даної справи. Крім того, матеріали розслідування щодо самовільного залишення військової частини ОСОБА_2 , позивач отримав вже після спливу місячного строку з дати винесення спірного наказу. За таких умов, позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з даним позовом.

Розглянувши заяву, суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба.

Частинами 1, 3 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Враховуючи викладене, для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, та суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 у справі №815/2681/17, в яких зазначено, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, які визначають місячний строк звернення до суду.

З матеріалів позовної заяви суд установив, що позивач оскаржує наказ відповідача від 09.03.2024 №1346 щодо визнання військовослужбовця ОСОБА_2 таким, що 17.02.2024 здійснив самовільне залишення військової частини в районі виконання завдань та про виключення з усіх видів забезпечення з 17.02.2024.

Проте, з позовною заявою позивач звернувся до суду засобами поштового зв`язку від 09.08.2024, тобто, з пропуском місячного строку звернення до суду.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, суд установив, що ОСОБА_2 (батько позивача) в період з 04.09.2015 по 14.12.2015, з 14.12.2015 по 29.12.2015, з 17.01.2016 по 06.05.2016, з 14.06.2016 по 10.07.2016, з 10.07.2016 по 22.07.2016 безпосередньо брав (брала) участь в антитерористичний операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою від 20.08.2016. Тобто, добровільно захищав цілісність території України та виконував свій громадянський обов`язок. Наказом від 30.10.2023 капітана ОСОБА_2 призначено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.06.2023 № 600 на посаду заступника командира 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону. Наказом відповідача від 09.03.2024 №1346 військовослужбовця ОСОБА_2 визнано таким, що 17.02.2024 здійснив самовільне залишення військової частини в районі виконання завдань та про виключення з усіх видів забезпечення з 17.02.2024. Проте, позивач отримав докази, зокрема Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №0 лише 11.07.2024. Матеріали розслідування щодо самовільного залишення військової частини ОСОБА_2 (батько позивача), позивач отримав вже після спливу місячного строку з дати винесення спірного наказу. У зв`язку з наведеним, позивач як син ОСОБА_2 , позбавлений соціальних виплат, які гарантовані державою, в тому числі Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, а також враховуючи втсановлені обставини, суд дійшов висновку про поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, позовна заява відповідає вимогам, установленим ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

З огляду на положення ст.12, ст.257, ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Керуючись ст. ст. 12, 160, 161, 171, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалова Наталія Вікторівна, про поновлення строку звернення до суду.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу.

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шаповалова Наталія Вікторівна, до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу і відкрити провадження в адміністративній справі №160/21925/24 за наведеним позовом.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Кучугурною Н.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відзив має відповідати вимогам, установленим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачу відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.6 ст.162, ч.2 ст.175 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов. Разом із відповіддю на відзив позивачу надати докази, що підтверджують надіслання (надання) відповідачу відповіді на відзив і доданих до неї документів.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Разом із наведеними запереченнями відповідачу надати докази, що підтверджують надіслання (надання) позивачу заперечень і доданих до них документів.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Інформацію щодо цієї адміністративної справи особи, які беруть участь у справі, можуть отримати на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Кучугурна