Справа № 460/22938/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/22938/23 пров. № А/857/11223/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Носа С.П.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП-КЕПІТАЛ",

на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року про відмову в ухваленні додаткового рішення (суддя Недашківська К.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 12.04.2024),

в адміністративній справі №460/22938/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП-КЕПІТАЛ" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДПС у м.Києві, Державної податкової служби України,

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2023 року позивач ТОВ "ТЕП-КЕПІТАЛ" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення від 20.03.2023 №8453151/42586016 Комісії Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації податкової накладної товариства від 31.01.2023 №2 на загальну суму 999818,17 грн; 2) зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області зареєструвати податкову накладну ТОВ "ТЕП-КЕПІТАЛ" від 31.01.2023 р. №2 на загальну суму 999818, 17 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН); 3) визнати протиправним та скасувати рішення від 22.08.2023 р. №36720 комісії Головного управління ДПЄ в Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН про відповідність ТОВ "ТЕП-КЕПІТАЛ" п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків; 4) зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області виключити ТОВ "ТЕП-КЕПІТАЛ" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; 5) зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області зареєструвати податкову накладну ТОВ "ТЕП-КЕПІТАЛ" №2 від 29.03.2023 р. на суму 356812,46 грн.; 6) зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області зареєструвати податкову накладну ТОВ "ТЕП-КЕПІТАЛ" №1 від 28.08.2023 р. на суму 3462821,48 грн..

Ухвалою суду першої інстанції від 04.12.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДПС у м. Києві.

Відповідачі позовних вимог не визнали, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції кожен подав відзив на позовну заяву, у яких просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 20.03.2023 №8453151/42586016. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю Теп-Капітал від 31.01.2023 №2 датою її подання на реєстрацію. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Рівненській області від 22.08.2023 №36720; зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю Теп-Капітал з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості; зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 29.03.2023 датою її подання на реєстрацію; зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 28.08.2023 датою її подання на реєстрацію відмовлено. Стягнуто на користь позивача суму судового збору у розмірі 2684 грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у м. Києві.

05 квітня 2024 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на його користь витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 20000 грн 00 коп..

Відповідач ГУ ДПС у м. Києві подав до суду першої інстанції заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат, у якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні заяви про стягнення витрат на оплату правничої допомоги повністю.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року заяву ТзОВ Теп-Кепітал про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі - залишено без задоволення.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що укладений між ТОВ «ТЕП-КЕПІТАЛ» та ФОП ОСОБА_1 договір, не позбавляє ОСОБА_2 статусу адвоката, а отже, він є підставою для вирішення питання для стягнення судових витрат у вигляді правової допомоги. Тому помилковим є висновок суду першої інстанції, що ФОП ОСОБА_2 не міг надавати правову допомогу. Вважає апелянт, що позивач має право на відшкодування понесених судових витрат та рішення суду першої інстанції в частіші відмови у відшкодуванні судових витрат порушує принцип рівності сторін. Позивачем було понесено судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу, надано суду докази про сплату таких витрат в повному обсязі, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені щодо їх відшкодування.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 12.04.2024 про відмову в ухваленні додаткового рішення та ухвалити рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України, на користь ТОВ «ТЕП-КЕПІТАЛ» судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, в розмірі 20000,00 грн..

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити частково, з урахуванням наступного.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про понесення стороною позивача судових витрат, суд першої інстанції вказав, що у даному випадку адвокат Ліфлянчик С.І. як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, може здійснювати підприємницьку діяльність, проте така діяльність як ФОП має бути відмінною від адвокатської. Тому надані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката не можуть вважатися належними та допустимими.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів враховує, що оскільки в рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 року судом не вирішувалося питання про відшкодування судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу, отриману в суді першої інстанції, тому були підстави для ухвалення додаткового судового рішення з цього питання.

Однак цьому передують процесуальні дії сторони, яка має намір відшкодувати понесені судові витрати у справі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за результатами чого Рівненським окружним адміністративним судом 03 квітня 2024 року ухвалено рішенням про часткове задоволення позовних вимог.

Ухваленим рішенням суду в справі не було вирішено питання про судові витрати, понесені стороною позивача на професійну правничу допомогу, а відтак 05.04.2024 року представником позивача до суду першої інстанції було подано через підсистему в ЄСІТ «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №460/22938/23.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката стороною позивача надані суду: копія ордеру про надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ТЕП-КЕПІТАЛ» адвокатом Ліфлянчик С.І. за №1257779 від 19.03.2024 року на підставі договору про надання правової допомоги №18/08/2023 від 18.08.2023; копію договору №18/08/2023 про надання правничої допомоги від 06.07.2023 укладений між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 щодо зобов`язання надання правничої допомоги; рахунок на оплату №18/08/2023/1 від 18.08.2023 на суму 20000,00 грн; квитанцію про сплату коштів у розмірі 20000,00 грн (а.с. 249-253 т.1).

Залишаючи без задоволення заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі, суд першої інстанції вказав, що за ордером серії АЕ №1019289 адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович надавав позивачу безоплатну правову допомогу, тому суд констатував, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката.

Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен мас право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільному виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ст.16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво о суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як визначено ч.1 ст.55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" (ч.4 ст.59 КАС України).

Згідно із абз. 4 п. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або падати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Аналізуючи наведені правові норм, суд апеляційної інстанції вважає, що укладення Договору представником - адвокатом як фізичною особою-підприємцем не позбавляє його статусу адвоката, а тому в розумінні наведених приписів процесуального закону не впливає на можливість розподілу судових.

У розглядуваній справі суд апеляційної інстанції встановив, що адвокат Ліфлянчик С.І. був представником позивача в суді першої інстанції та діяв на підставі укладеного з позивачем договору. До матеріалів даної справи було долучено копію договору, копію рахунків на плату, копії квитанції про сплату наданих адвокатом послуг, оригінал ордеру і копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Тобто, в матеріалах справи містяться докази того, що представництво ТОВ «ТЕП- КАПІТАЛ» було здійснено адвокатом Ліфлянчиком С.І., та безперечно підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишити без задоволення заяви ТОВ Теп-Кепітал про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі з тієї підстави, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката.

Надаючи правову оцінку наданим суду стороною позивача доказів понесення витрат на професійну правову (правничу) допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінюючи співмірність заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, апеляційний суд враховує те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення та характером спору, позовними вимогами та обсягом досліджуваних доказів відноситься до справ незначної складності.

Водночас, взявши до уваги принцип співмірності, заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, напрацьовану правову позицію щодо аналогічних/подібних правовідносин, часткове задоволення позовних вимог, а також виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, колегія суддів вважає, що обсяг наданої стороні позивача професійної правничої допомоги у вказаній справі складає 2000 грн, який колегією суддів визначений з урахуванням підпункту 1.1.1. пункту 1.1. Договору №18/08/2023 про надання правничої допомоги, яким узгоджено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги, а саме, зі складання, оформлення та подання позовної заяви у цій справі, із витраченим часом дві години, по 1000 грн за годину (2 год.х1000 грн).

На переконання колегії суддів, такий розмір є співмірним і обґрунтованим у вказаній справі.

На підставі положень статті 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржену ухвалу суду від 12.04.2024 і прийняти нову постанову про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у м.Києві, який приймав рішення, що скасоване судом, на користь позивача судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн..

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП-КЕПІТАЛ" задоволити частково.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року про відмову в ухваленні додаткового рішення в адміністративній справі №460/22938/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП-КЕПІТАЛ" до Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДПС у м.Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії скасувати і прийняти нову постанову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м.Києві () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП-КЕПІТАЛ" () судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
С. П. Нос