Справа № 620/4148/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4148/24 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІАР ЕНЕРДЖІ" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІАР ЕНЕРДЖІ" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛІАР ЕНЕРДЖІ" (далі - позивач) звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2024 № 652/Ж10/25-01-04-05-07 щодо порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання відповідно до статті 124 Податкового кодексу України в розмірі 5 відсотків у сумі 26 321,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, зокрема, неправомірності проведення камеральної перевірки контролюючим органом, з підстав, які вже були предметом проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року в задоволенні даного позову відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено вимоги п.203.2 статті 203 ПКУ щодо термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що суд першої інстанції, взагалі не надав оцінки, не проаналізував, не зробив висновку щодо доводу позивача про те, що проведення ГУ ДПС у Чернігівській області в період з 02.10.2023 по 20.10.2023 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ», виключає необхідність проведення 07.12.2023 камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість, дата - 22.08.2022, номер - , оскільки своєчасність сплати узгоджених сум податку на додану вартість вже було предметом перевірки та досліджувалось під час проведення перевірки, дублювання перевірки одного і того ж питання не допускається. Достовірність, повнота нарахування та сплати, зокрема, податку на додану вартість вже було предметом документальної перевірки. Більше того, з Акту від 03.11.2023 № 10675/ж5/25-01-07-01-01 Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ» убачається, що відповідачем було проведено аналіз Декларацій з податку на додану вартість у період з 01.01.2017 по 30.06.2023.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, в порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - ПКУ), контролюючим органом проведено камеральну перевірку ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ» щодо порушення термінів сплати (перерахування) з податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено: несвоєчасна сплата узгоджених сум податку на додану вартість чим порушено вимоги підпункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України. Відповідальність за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань передбачена підпунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 07.12.2023 №12456/Ж5/25-01-04-05-17 (том № 1а.с.21-22).

Не погоджуючись з вказаним актом перевірки, позивачем подані заперечення (том № 1а.с.23), які Головним управлінням ДПС у Чернігівській області залишені без задоволення, а спірний акт перевірки - без змін (том № 1 а.с.24-28).

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2024 №652/Ж10/25-01-04-05-07 на загальну суму штрафних санкцій 26 321,70 грн (далі - ППР) (том № 1 а.с.29-30).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішення, позивачем подано скаргу з клопотанням про поновлення строку щодо її прийняття (том № 1 а.с.33-36), однак рішеннями Державної податкової служби України від 29.02.2024 позивачу відмовлено у поновленні пропущеного строку на подання скарги та залишено останню без розгляду (том № 1 а.с.37-43).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.

Органи державної податкової служби згідно п.75.1 ст.75 ПК України, мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Статтею 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1). Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2). Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (пункт 76.3).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 06 червня 2023 року у справі №480/8796/21, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу.

А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету та/або своєчасності сплати такого податку.

Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування), перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Пунктом 102.1 статті102 ПКУ встановлено, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до пункту 203.2 статті 203 ПКУ сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає платі протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.203.1.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується позивачем порушення вимог п.203.2 статті 203 ПКУ щодо термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Так, податкова декларація з податку на додану вартість від 22.08.2022 №, дата нарахування - 30.08.2022, дата сплати - 31.08.2022 (сума сплаченого боргу 526433,94 грн). Таким чином, кількість днів прострочення становить 1 на суму штрафних санкцій - 26321,70 грн (ставка 5%).

Отже граничний термін сплати податкового зобов`язання настав 30.08.2022, а сплата податкового зобов`язання відбулась 31.08.2022, кількість днів затримки 1.

Відповідальність платника щодо порушень термінів сплати (перерахування) грошового зобов`язання передбачено ст.124 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755- VI зі змінами та доповненнями.

Відповідно до норми п.124.1 ст.124 у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області податковим повідомленням-рішенням на загальну суму штрафних санкцій в розмірі 26321,70 грн, оскільки позивачем було сплачено суму узгодженого податкового зобов`язання з порушенням граничних термінів його сплати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє твердження позивача щодо того, що своєчасність сплати узгоджених сум податку на додану вартість вже було предметом перевірки та досліджувалось під час проведення документальної перевірки за період з 01.01.2017 року по 30.06.2023 року.

Як вбачається з наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 19 вересня 2023 року №2082-н на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, вимог п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.4 ст.77, ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ, п.1 ст.13 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вирішено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ» (податковий номер 39907675) з 02.10.2023 року тривалістю 10 робочих днів:

- за період з 01.01.2017 року по 30.06.2023 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства;

- за період з 01.01.2017 року по 30.06.2023 року з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Однак, з Акту від 03.11.2023 № 10675/ж5/25-01-07-01-01 Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КЛІАР ЕНЕРДЖІ» колегією суддів не встановлено, що відповідачем в межах вказаної перевірки було перевірено своєчасність сплати узгоджених сум податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 11.01.2024 № 652/Ж10/25-01-04-05-07 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІАР ЕНЕРДЖІ" - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 17 вересня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев