Справа № 160/31636/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/31636/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року (головуючий суддя Бухтіярова М.М.)

в адміністративній справі №160/31636/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 04.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.09.2023 року №0-0465- НОМЕР_1 щодо сплати ОСОБА_1 за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 3095,60 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.09.2023 складено податкове повідомлення-рішення №0-0465- НОМЕР_1 щодо сплати ОСОБА_1 за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 3095,60грн. Позивачка вважає протиправним податкове повідомлення-рішення №0-0465-UA0033698 від 21.09.2023, оскільки ОСОБА_2 (що підписала ППР) не мала повноважень на складання та підписання податкового повідомлення-рішення від імені контролюючого органу. Виходячи з імперативної норми ч.4 ст.95 ЦК України, будь-який керівник ГУ ДПС у Дніпропетровській області (як керівник філії ДПС України) має право діяти виключно від імені ДПС України, та, відповідно, здійснювати через керований відокремлений підрозділ реалізацію всіх або окремо визначених повноважень і функцій ДПС на території Дніпропетровської області виключно на підставі відповідної довіреності, виданої юридичною особою. У відповідь на адвокатський запит вих.№169 від 15.11.2023 року ДПС України не надало документарних підтверджень щодо наявності відповідних довіреностей, виданих юридичною особою на ім`я конкретних керівників ГУ ДПС у Дніпропетровській області. За таких обставин, підписання ОСОБА_3 (як нібито уповноваженою особою контролюючого органу) податкового повідомлення-рішення від 21.09.2023 №0-0465- НОМЕР_1 щодо сплати ОСОБА_1 за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 3095,60 грн. є фактичною протиправною спробою примусу ОСОБА_1 до дій, що не передбачені законодавством. Позивач вказує, що не має встановленого законодавством обов`язку щодо сплати податків на підставі податкового рішення, що не оформлено у встановлений законодавством України спосіб та не створює відповідних юридичних наслідків через відсутність підпису особи контролюючого органу, належно уповноваженої відповідно до законодавства України на підписання податкових рішень-повідомлень, що складаються від імені контролюючого органу, є порушенням соціальних прав позивача зі сторони контролюючого органу щодо застосування до неї належної правової процедури визначення зобов`язань для сплати загальнообов`язкових платежів, що призвело до протиправного збільшення її грошових зобов`язань перед бюджетом всупереч вимогам статті 19 Конституції України. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що доводи позивача про те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення підписано не уповноваженою на це особою, а відтак відсутній обов`язок щодо сплати податків на підставі рішення, що не оформлено у встановлений законодавством спосіб та не створює відповідних юридичних наслідків через відсутність підпису особи контролюючого органу, не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що обставин справи щодо підписання спірного податкового повідомлення-рішення від 21.09.2023 року №0-0465- НОМЕР_1 (щодо сплати ОСОБА_1 за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щосплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 3095,60 гривень) було здійснене особою ( ОСОБА_3 ), що очевидно діяла не в статусі керівника філії контролюючого органу(ГУ ДПС у Дніпропетровській області), не в статусі виконуючої обов`язків контролюючого органу (ДПС України) на території Дніпропетровської області, ані в статусі заступника керівника філії контролюючого органу (ГУ ДПС у Дніпропетровській області), а у свавільно названому незаконному статусі «уповноваженої особи» філії контролюючого органу (ГУ ДПС у Дніпропетровській області), адже (за імперативними нормами ч.2 ст.245 ЦК України) уповноваження особи будь-яким керівником філії, що діє на території України відповідно до законодавства України (зокрема, й філією контролюючого органу - ГУ ДПС у Дніпропетровській області) на вчинення від імені юридичної особи (ДПС України) юридично значимих дій (зокрема, підписання від імені контролюючого органу відповідно до законодавства України податкових рішень-повідомлень, що збільшують податкові/грошові зобов`язання громадян України) має здійснюватися виключно через видання керівником філії в порядку передоручення відповідної нотаріально посвідченої довіреності (яку відповідач не надав до матеріалів справи, а суд першої інстанції свідомо не витребував, незважаючи на відповідне клопотання позивача), що підтверджує доводи позивача щодо порушення відповідачем правил та процедур, встановлених нормами ч.2 ст.245 ЦК України, що обумовили явний юридичний дефект оскаржуваного податкового рішення - керівники філії (ГУ ДПС у Дніпропетровській області) не уповноважували у єдиний безальтернативний законодавчо встановлений спосіб такого переуповноваження (в порядку передоручення нотаріально посвідченої довіреності на ім`я ОСОБА_3 ) підписанта оскаржуваного податкового рішення відносно ОСОБА_1 на вчинення юридично значимих дій від імені ДПС України на території Дніпропетровської області, зокрема, на підписання від імені контролюючого органу відповідно до законодавства України податкових рішень-повідомлень, що збільшують податкові/грошові зобов`язання громадян України; відсутності у матеріалах справи жодного наданого відповідачем належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на спростування презумпції неправомірності дій ОСОБА_3 відносно підписання податкового повідомлення-рішення від 21.09.2023 року №0-0465-

НОМЕР_1 (щодо сплати ОСОБА_1 за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 3095,60 гривень), адже, враховуючи загальновідому обставину щодо відсутності у відповідача правового статусу юридичної особи, в контексті предмету, підстав позову та вимог ч.2 ст.77 КАС України, ненадання відповідачем до матеріалів справи належного витягу із ЄДРПОУ щодо наявності у ньому відомостей відносно ОСОБА_3 як про особу, яка може вчиняти дії від імені ДПС України (юридичної особи) на території Дніпропетровської області, при ненаданні відповідачем належних довіреностей, виданих на ім`я ОСОБА_3 керівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Твердохлєб Мариною (колишньою в.о. керівника філії у 2022 році) чи ОСОБА_4 (в.о. керівника філії у 2023 році) у відповідності до норм ч.2 ст.245 ЦК України в порядку передоручення), при наданні позивачем разом із позовною заявою письмових доказів (сканкопії відомостей YouControl щодо ДПС України () та сканкопії відомостей YouControl щодо ГУ ДПС у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу

ДПС України 44118658), фактичні обставини справи підтверджують аргументи позивача про те, що спірне податкове повідомлення-рішення підписано не уповноваженою на це особою, а протилежний висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, не відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з апеляційною скаргу позивачка подала клопотання про витребування з Державної податкової служби України та дослідження письмових доказів по справі №160/31636/23 (саме належно засвідчених копій довіреностей ДПС України на підтвердження повноважень в.о. керівників ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відокремленого підрозділу Державної податкової служби України) на підписання у 2022 році та у 2023 році податкових рішень-повідомлень, що складаються від імені контролюючого органу на реалізацію повноважень ДПС України на території Дніпропетровської області), зокрема, й податкового повідомлення-рішення від 21.09.2023 року №0-0465-UA0033698, складеного стосовно ОСОБА_1 ), що (за доказового підтвердження по справі відсутності включення до ЄДРПОУ відомостей про ОСОБА_3 як особу, що може вчиняти без довіреності дії від імені ДПС України(юридичної особи) на території Дніпропетровської області) мали вирішальне значення для правильного вирішення адміністративної справи, відкритої за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, складеного стосовно ОСОБА_1 та підписаного ОСОБА_3 , яка не має делегованих у відповідності до законодавства України повноважень на підписання податкових рішень-повідомлень, що складаються від імені контролюючого органу на реалізацію повноважень ДПС України на території Дніпропетровської області.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.09.2023 року №0-0465-UA0033698 щодо сплати ОСОБА_1 за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 3095,60 гривень.

Водночас, п.2 ч.2 ст.80 КАС України визначено, що у клопотанні про витребування доказів повинні бути зазначені обставини, які можуть підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Так, оскільки предмет спору у даній справі є саме визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.09.2023 року №0-0465- НОМЕР_1 щодо сплати ОСОБА_1 за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 3095,60 гривень, то означені докази щодо повноваження на право підпису оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не можуть, в розумінні норм ст. ст. 73, 74 КАС України, бути у якості належного та допустимого доказу щодо правомірності/протиправності самого формування повідомлення-рішення від 21.09.2023 року №0-0465- НОМЕР_1 , на підставі норм ст. 266 ПК України, та перевірки судом факту наявності у власності позивача об`єктів житлової нерухомості, зокрема, інформації про адресу місцезнаходження такої, її площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

З урахуванням зазначеного вище, та зважаючи на той факт, що позивачем в обґрунтування поданого клопотання зазначений лише факт щодо підтвердження повноважень керівників філії ДПС України та належно засвідчену копію відповідної довіреності ДПС України на підтвердження повноважень Твердохлєб Марини (колишньої в.о. керівника ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відокремленого підрозділу Державної податкової служби України) на підписання у 2022 році податкових рішень-повідомлень, та належно засвідчену копію відповідної довіреності ДПС України на підтвердження повноважень ОСОБА_4 (в.о. керівника ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відокремленого підрозділу Державної податкової служби України) на підписання у 2023 році податкових рішень-повідомлень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у задоволенні даного клопотання відмовити.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу. в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , документована паспортом громадянина України (ID НОМЕР_2 , виданий 14.04.2017, орган видачі 1211,реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власником:

з 15.07.2016 будівлі та споруди (об`єкти житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта 01) загальною площею 6214,6кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/1, право власності припинено 30.11.2021.

з 27.11.2017 житлового будинку (об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта 237), загальна площа 245,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1;

з 16.04.2014 квартири (об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта 01), загальна площа 77,6кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 1.

21.09.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у відповідності до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та підпункту 266.7.2 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0465-UA0033698від 21.09.2023, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості», код плажету 18010200, за 2021 рік на суму 3095,60 грн. за об`єкт житлової нерухомості: квартира, адреса: АДРЕСА_3 , дата державної реєстрації права власності 16.04.2014, загальна площа 77,6кв.м.

Копія податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0465-UA0033698 від 21.09.2023направлена рекомендованим листом позивачу на адресу: АДРЕСА_3 , та отримана 04.10.2023, згідно із рекомендованим поштовим відправленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, при обчисленні суми податку за 2021 рік застосована пільга у вигляді зменшення бази оподаткування на 180кв.м., ставка податку 1,5%, питома вага площі об`єкта 0,240, сума податку за період за 2021 рік становить: 257,97грн.х12=3095,60грн.

15.11.2023 представник позивача адвокат Негольшов С.М. звернувся до Державної податкової служби України із адвокатським запитом, в якому просив надати довіреності ДПС України на підтвердження повноважень Твердохлєб Марини та Федаш Наталії на підписання податкових повідомлень рішень у 2022 та 2023 роках, відповідно.

Листом від 17.11.2023 №34293/6/99-00-24-02-03-06 Державною податковою службою України надано відповідь на запити адвоката, в тому числі, від 15.11.2023, щодо підтвердження повноважень на підписання податкових повідомлень-рішень та повідомлено, що начальник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ГУ ДПС) очолює ГУ ДПС, здійснює загальне керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, підписує накази ГУ ДПС, має право надавати посадовим (службовим) особам ГУ ДПС (його структурних підрозділів) повноваження на виконання певних функцій, передбачених Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, у межах повноважень, визначених цим положенням та у порядку, встановленому окремим наказом ДПС, зокрема, на підписання у межах компетенції запитів, листів, листів-відповідей, індивідуальних податкових консультацій, повідомлень та прийняття податкових повідомлень-рішень, здійснює інші повноваження, визначені законом.

Позивачка вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 21.09.2023 №0-0465-UA0033698.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до пунктів 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

За змістом пункту 10.1 статті 10, пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є податком на майно та належить до місцевих податків.

Стаття 266 ПК України регулює питання, пов`язані з податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, згідно із підпунктом 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.129.1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки;

Будівлі, віднесені до житлового фонду, поділяються на такі типи:

а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень;

б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну;

в) квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання;

г) котедж - одно-, півтораповерховий будинок невеликої житлової площі для постійного чи тимчасового проживання з присадибною ділянкою;

ґ) кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах - ізольовані помешкання в квартирі, в якій мешкають двоє чи більше квартиронаймачів.

В силу положень підпункту 266.3.1 статті 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до положення підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пунктом 266.4 статті 266 ПК України визначені пільги із сплати податку.

Так, за умовами підпункту 266.4.1. пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України).

Згідно із підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці 1 цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку (пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

При цьому, саме власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (фізичні та юридичні особи) є платниками цього податку. Для обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючий орган використовує:

(1) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

або (2) відомості з оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документи на право власності;

або (3) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та документів, наданих платником, у сукупності.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 27.02.2024 у справі №440/9997/22.

В межах спірних правовідносин питання полягає у правомірності податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 21.09.2023 №0-0465-UA0033698 про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», код плажету 18010200, за 2021 рік на суму 3095,60 грн. за об`єкт житлової нерухомості - квартира (адреса: АДРЕСА_3 ).

Підставою для нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стали дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 у звітному 2021 році є власником:

будівель та споруд (об`єкти житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта 01) загальною площею 6214,6кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , частка власності 1/1 (право власності припинено 30.11.2021),

житлового будинку (об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта 237), загальна площа 245,7 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 , частка власності 1;

та квартири (об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта 01), загальна площа 77,6кв.м., адреса: АДРЕСА_3 , частка власності 1.

При цьому, з розрахунку грошового зобов`язання вбачається, що при обчисленні суми податку за 2021 рік застосована пільга у вигляді зменшення бази оподаткування на 180кв.м. відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачка не заперечує, що є власником вказаних об`єктів житлової нерухомості, які підлягають оподаткування в силу положень статті 266 ПК України, та не є предметом спору сума нарахованого податку.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач у позові вказує на єдину підставу на відсутність повноважень у посадової особи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Інни Тихоненко на підписання податкового повідомлення-рішення.

Однак, такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Податковим кодексом України визначено, що податкове повідомлення-рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення (пункт 1 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (Порядок №1204)).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, зокрема, а формою «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкові повідомлення-рішення за формами «Ф» та «МПЗФ» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконувачу його обов`язків, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу(пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1204).

Отже, законодавцем чітко визначено, що податкове повідомлення-рішення складається відповідним структурним підрозділом та підписується керівником (виконувачем його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

При цьому, уповноважена особа контролюючого органу - це посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку передбаченому Кодексом (пп.14.1.1371 п.14.1 ст.14 ПКУ).

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 №643, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (ГУ ДПС) є територіальним органом утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. ГУ ДПС є контролюючим органом (податковим органом, органом стягнення).

Начальник ГУ ДПС очолює ГУ ДПС, здійснює загальне керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності;

розподіляє обов`язки між своїми заступниками за погодженням із Головою ДПС; підписує накази ГУ ДПС;

має право надавати посадовим (службовим) особам ГУ ДПС (його структурних підрозділів) повноваження на виконання певних функцій, передбачених Податковим кодексом України, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, у межах повноважень, визначених цим положенням та у порядку, встановленому окремим наказом ДПС, зокрема на:

підписання у межах компетенції запитів, листів, листів-відповідей, індивідуальних податкових консультацій, повідомлень, книг обліку доходів, книг обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці, довідок, податкових вимог, інкасових доручень, висновків, електронних висновків/електронних повідомлень, реєстраційних посвідчень про реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій, реєстрів, витягів з реєстрів, заяв до органів реєстрації та державної виконавчої служби, направлень на проведення перевірок, ліцензій (дублікатів ліцензій) та додатків до них (дублікатів додатків) на роздрібну та оптову торгівлю підакцизними товарами, зберігання пального;

актів, звітів, договорів-доручень, прийняття податкових повідомлень-рішень, взяття на облік, погашення та опротестування податкових векселів, прийняття інших рішень та підписання інших документів у межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, законами України, порядками, положеннями та інструкціями, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України та ДПС, здійснює інші повноваження, визначені законом.

Матеріалами справи підтверджується, що в графі податкового повідомлення-рішення від 21.09.2023 №0-0465-UA0033698 «керівник (виконуючий обов`язки (заступник керівника, уповноважена особа)» зазначена ОСОБА_2 , податкове повідомлення-рішення містить підписано такої особи та скріплено печаткою Головного управління ДПС у Дніпропетровської області.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виконуючим обов`язки Голови Державної податкової служби України є Тетяна Кірієнко.

Наказом від 21.07.2022 року №1082-о в.о. голови Державної податкової служби України Тетяною Кірієнко покладено на ОСОБА_5 , заступника начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, виконання обов`язків начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з 22.07.2022 року, з правом підпису фінансових документів.

Наказом від 31.08.2022 року №392 в.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Мариною Твердохлєб уповноважено начальника Правобережного відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Тихоненко Інну на виконання певних функцій, передбачених ПКУ, законодавством з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, прийняття податкових-повідомлень рішень про визначення грошових зобов`язань, зокрема, пунктом 266.7 статті 266 ПК України «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, з урахуванням наведених норм та встановлених обставин, доводи позивачки про те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення підписано не уповноваженою на це особою, а відтак відсутній обов`язок щодо сплати податків на підставі рішення, що не оформлено у встановлений законодавством спосіб та не створює відповідних юридичних наслідків через відсутність підпису особи контролюючого органу, не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи.

За таких обставин, відсутні підстави для висновку про порушенням відповідачем правил та процедур, тобто процедурних порушень, які б впливали юридичну силу податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має довести обґрунтованість своїх доводів на підтвердження позову.

Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення від 21.09.2023 №0-0465-UA0033698 прийняте відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, передбачений законодавством України, відповідає критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для його скасування. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 05.09.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко