Справа № 366/2817/24
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/2817/24
Провадження № 2-а/366/21/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18.09.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Пособчука Олександра Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

17.09.2024 Позивач звернувся в суд із зазначеною позовною заявою, у якій просить скасувати постанову та закрити провадження за постановою Відповідача серії ББА № 620365 від 08.09.2024, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до пунктів 3, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує:

чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суддя приходить до висновку, що її слід залишити без руху, з огляду на таке.

Щодо залучення у справі належного Відповідача

З позовної заяви вбачається, що позивачем позов пред`явлено до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Пособчука О.А.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вжитий у ч. 2 ст. 2 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Нормами ст. 222 КУпАП визначено адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції, при цьому визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу наведених норм слідує висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема тих, що відноситься до компетенції органів Національної поліції, працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП інспектори та територіальні підрозділі відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Головного управління Національної поліції та його територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори та відокремлені територіальні підрозділи (управління, відділення, відділи) не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Також слід зазначити, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно Позивача винесена поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Пособчуком О.А. і судове рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки, суддя приходить до висновку, що його слід залучити до участі в справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З огляду на викладене, позивачу слід запропонувати усунути цей недолік позовної заяви, шляхом подання до суду позовної заяви в редакції, у якій відповідачем у справі буде визначений належний відповідач, тобто орган Національної поліції, а третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Пособчук О.А.

Нова редакція позовної заяви у відповідності до ч. 1 ст. 161 має бути подана до суду разом з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи та один екземпляр для суду.

Також слід звернути увагу Позивача, що відомості про Відповідача та Третю особу слід зазначити у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Щодо додатків до позовної заяви

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок оформлення копій документів унормований Наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» (далі - Правила організації діловодства).

У п.1 розділу 1 глави І Правил організації діловодства зазначено, що ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Також слід звернути увагу на те, що у п.11 Розділу 1 Глави ІІ Правил організації діловодства міститься посилання на необхідність застосування положень ДСТУ 4163-2003 до оформлення реквізитів організаційно-розпорядчої документації та порядку їх розташування.

Отже, необхідність здійснення учасником справи засвідчення копій в порядку встановленому законодавством, у першу чергу, застосуванню мають підлягати Правила організації діловодства.

Пунктом 8 Розділу 10 Глави 2 Правил організації діловодства встановлено, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

Проте, долучені до позовної заяви документи Позивачем, а саме копія його паспорта та РНОКПП ніяким чином не завірені, що не відповідає вимогам положень ст.ст. 94, 161 КАС України.

Позивачу слід подати до суду належним чином завірені копії зазначених письмових документів, які він подав до позовної заяви з урахуванням наведених вище нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення її недоліків, для чого Позивачу слід встановити п`ятиденний строк з дня отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Такий строк відповідатиме принципу пропорційності до необхідного часу для усунення недоліків позовної заяви та подання її до суду.

Одночасно з цим Позивачу слід роз`яснити, що у відповідності ч. 4 ст. 169 КАС України, у разі не усунення недоліків або усунення недоліків не у повному обсязі у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута Позивачу.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 169, 242, 248 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Пособчука Олександра Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без руху.

Встановити Позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині цієї ухвалі недоліків.

Копію цієї ухвали надіслати Позивачу, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків або неповного усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян