Справа № 317/3998/24
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 317/3998/24 2-а/335/166/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мормуля Павла Васильовича до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2653247 від 21.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мормуля П.В., звернулася до суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2653247 від 21.07.2024 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.07.2024 року позивач рухався на своєму автомобілі Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Космічній в м. Запоріжжя, де її зупинив патруль. Після чого, позивач запитав у поліцейського про причину зупинки транспортного засобу, на що останній почав зазначати різні підстави зупинки, проте жодного доказу, який свідчив про законність зупинки не надав. Не зважаючи на безпідставність зупинки, поліцейський продовжив порушувати права позивача та вимагати пред`явлення посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб

Крім того, позивач жодного разу не відмовилась надати документи для перевірки, проте вимагала у поліцейських надати докази законності зупинки транспортного засобу та докази законності вимог про перевірку документів.

Враховуючи наведене позивач, просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити; стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 02.08.2024 позовну заяву передано на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Рибалко Н.І.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст. ст. 268, 272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції скористався своїм правом на відзив 02.09.2024 року, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні через безпідставність та необґрунтованість.

Зокрема, зазначив, що під час несення служби 21.07.2024 поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яка під час перевірки документів не надала на вимогу працівника поліції посвідчення водія, чим порушила п. 2.4. „а ПДР України. Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України „Про національну поліцію, була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив ПДР України.

В подальшому, під час розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно з ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом доданим до матеріалів справи.

Представник відповідача категорично не погоджується з заявленим позивачем розміром понесених витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що позивачем до заяви про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу не додано жодного документу, який би підтверджував понесені витрати на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 21.07.2024 року поліцейським 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2653247, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 21.07.2024 року о 21 год. 45 хв. в м. Запоріжжі, по вул. Космічній 144, водій керував транспортним засобом та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив 2.4. „а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.4. „а ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України вказаний висновок підлягає застосуванню у цій справі.

Як зазначила у позові ОСОБА_1 , у день та час, вказані у постанові про адміністративне правопорушення, вона дійсно рухалася в м. Запоріжжя, по вул. Космічній, однак була зупинена співробітниками поліції, які не змогли чітко пояснити причини та підстави зупинки.

Крім того, відповідач скористався правом подання відзиву в якому зазначив, зокрема, що поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконала вимоги ПДР України. Також у відзиві зазначено, що під час розгляду справи було роз`яснено та дотримано права особи, що підтверджується відеозаписом доданим до матеріалів справи. У зв`язку з тим, що подія, яка передувала винесенню постанови серії ЕНА № 2653247 мала місце 21.07.2024, станом на день надходження ухвали про відкриття від 29.08.2024 року, надати відеозапис не є можливим.

Згідно з ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Аналізуючи норми вище наведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП не доведена.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії ЕНА № 2653247 від 21.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо вимог стосовно стягнення судових витрат, які поніс і які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Так, на підтвердження надання правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн., до матеріалів справи долучено: копію договору № ВЮП/2024 про надання правової допомоги від 24.07.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням „ЮРЛЮКССЕРВІС та ОСОБА_1 ; додаткову угоду № 1 (до договору № ВЮП/2024 про надання правової допомоги) від 10.09.2024, квитанцію до платіжної інструкції № 9354-0508-1572-1128 від 10.09.2024.

Частиною 6 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечує проти стягнення з нього понесених позивачем витрат, посилаючись на те, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, враховуючи викладене, проаналізувавши перелік виконаних робіт (послуг), складність і обсяг складених процесуальних документів, складність справи, та предмет спору, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору та іншим критеріям зазначеним вище.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мормуля Павла Васильовича до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2653247 від 21.07.2024 року, задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2653247 від 21.07.2024, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено 11 вересня 2024 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач-1: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005;

Відповідач-2: Департамент патрульної поліції: місцезнаходження, , 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Н.І. Рибалко