Справа № 460/10348/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Н.С. Гудима, перевіривши виконання вимог статті 160, 161 КАС України за позовною заявою
ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та одночасно в інтересах двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
до Львівської обласної державної адміністрації
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-
ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та одночасно в інтересах двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до Львівської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними щодо не реєстрації направлення на переселення серії РВ №5153 від 18.10.2023 та зобов`язання зареєструвати таке направлення в установленому законом порядку.
Перевіривши матеріали позовної заяви в порядку ст.171 КАС України, суддя встановив, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених нормами КАС України.
За правилами ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).
Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналізуючи зміст ст.122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених правових норм також вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.
Відповідно до п.3 Порядку відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого постановою КМУ від 16.12.1992 №706, громадяни, які самостійно переселяються із зон безумовного (обов`язкового), гарантованого добровільного відселення та посиленого радіоекологічного контролю, одержують направлення для переселення та працевлаштування за зразком, що додається. Направлення видається на підставі заяви громадянина за підписом усіх повнолітніх членів сім`ї та довідки з місця проживання про склад сім`ї.
Направлення видається відповідною обласною державною адміністрацією за попереднім оформленням його районною державною адміністрацією або виконкомом міської (міста обласного підпорядкування) Ради народних депутатів.
За правилами п.4 цього Порядку №706 громадяни, які мають зазначені у пункті 3 цього Порядку направлення, звертаються до обласної державної адміністрації за запропонованим місцем проживання для їх реєстрації та визначення конкретних місць проживання і працевлаштування, з`ясування питань щодо забезпечення житлом (одержання в будинках державного чи громадського житлового фонду або житлово-будівельних (житлових) кооперативів, будівництво житлового будинку або придбання будинку (квартири) у власність).
Громадяни зобов`язані зареєструватися в обласній державній адміністрації за обраним місцем проживання протягом трьох місяців з дня одержання направлення. Якщо громадянин протягом цього терміну не зареєструвався, направлення втрачає чинність.
Як свідчить зміст позову, позивачі оскаржують дії Львівської ОДА щодо непроведення реєстрації направлення для переселення від 18.10.2023.
Згідно з матеріалами позовної заяви, 06.12.2023 позивачі звернулися до Львівської ОДА з заявою про реєстрацію такого направлення. Листом від 03.01.2024 відповідач повідомив, що адміністрацією скеровано запит до Міністерства соціальної політики України з проханням надати роз`яснення про правомірність реєстрації направлення, виданого у 2023 році згідно з Порядком №706.
Таким чином, отримавши в січні 2024 року вказаного листа, позивачам було достеменно відомо, що відповідачем не зареєстровано направлення від 18.10.2023 (яке в силу п.4 Порядку №706 втрачає чинність 18.01.2024).
Натомість до суду з даним позовом позивачі звернулися лише 09.09.2024, тобто з порушенням строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.
При цьому, посилання на направлення подальших запитів і звернень до відповідача та отримання позивачами листів у їх відповідь не змінює момент, з якого позивачі повинні були дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли останні почали вчиняти дії щодо реалізації своїх прав щодо реєстрації направлення і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
З огляду на наведене та беручи до уваги те, що позивачі не надали заяви про поновлення строку звернення до суду та жодних доказів на її обґрунтування, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
В силу вимог ст.4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За правилами ч.7 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 №3460-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 установлено в розмірі 3028 грн.
Зі змісту даного позову слідує, що він містить вимогу немайнового характеру, за яку кожному з позивачів, а саме: ОСОБА_1 (в своїх інтересах), ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , належало сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн., загалом 7267,20 грн.
Всупереч цьому, позивачами не додано до позовної заяви документів про сплату судового збору.
У тексті позовної заяви позивачами заявлено клопотання про звільнення їх від сплати судового збору, однак жодних аргументів та доказів на його обґрунтування суду не зазначено і не подано.
Суд також враховує, що за подання позову ОСОБА_1 в інтересах двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , судовий збір не справляється в силу вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, позовну заяву слід залишити без руху.
Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:
1) заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску;
2) документів про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. кожним з позивачем окремо або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення їх від сплати судового збору відповідно до вимог закону.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та одночасно в інтересах двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Львівської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Суддя Н.С. Гудима