Справа № 140/9671/24
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

19 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/9671/24

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Волдінер Ф.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 , за період в межах визначеного законом строку позовної давності, нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 у справі № 140/814/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

З посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № 240/19227/21, позивач вказує, що норма пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (в частині інших виплат, щодо яких не застосовується мінімальна заробітна плата як розрахункова величина) поширюється на підвищення (доплату) до пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають па території радіоактивного забруднення, а відтак розмір підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (у редакції, яка діяла до 01.01.2015) встановлюється із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року, а не мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивач має право на щомісячне підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленим на 01 січня відповідного календарного року.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних мотивів та підстав.

Згідно з даними інформаційної системи «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду 24.03.2023 у справі № 140/814/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю та вирішено:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 18 липня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 18 липня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Вказане рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку, а відтак набрало законної сили.

Таким чином, судом вже вирішено спір між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, та зобов`язання провести нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон 796-ХІІ), що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). При цьому підстави позову в обох випадках зводяться до одних і тих же обставин: позивач проживає в населеному пункті, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, є непрацюючим пенсіонером; рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018 визнано неконституційним підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким було виключено статтю 39 Закону №796-XII.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач вказує на те, що рішенням суду від 24.03.2023 у справі № 140/814/23 зобов`язано відвідача у справі провести нарахування та виплату передбачених статтею 39 Закону №796-XII виплат виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, тоді як в даній позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату вказаних виплат у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Форма захисту порушеного права у вигляді позовної заяви до суду складається зі сторін спору, предмета та підстави позову.

Предмет позову це матеріально-правова вимога, заявлена позивачем до суду щодо усунення допущеного відповідачем порушення суб`єктивного права позивача. Звідси й саме поняття позову включає в себе одночасно матеріально-правову вимогу і процесуальну форму вираження в їх нерозривній єдності, яка визначається змістом спірних правовідносин.

І в даній справі, і в справі № 140/814/23 змістом спірних правовідносин є суб`єктивне право позивача на нарахування та виплату підвищення до пенсії на підставі та в розмірі визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ.

Судом при вирішенні спору у справі № 140/814/23 вирішено питання розміру спірних виплат.

Відтак, рішенням від 24.03.2023 у справі № 140/814/23 судом було вирішено спір між тими ж сторонами, який виник з аналогічних підстав та по суті тих же спірних правовідносин (з того ж предмету позову) відповідно до заявлених позовних вимог (матеріально-правових вимог).

Таким чином у відкритті провадження у даній справі слід відмовити на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

Частиною п`ятою статті 170 КАС України передбачено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Водночас, суд звертає увагу на таке.

Виходячи із змісту позовних вимог у даній справі, слід дійти висновку, що позивач з посиланням на зміну судової практики, просить суд про перегляд рішення суду від 24.03.2023 у справі № 140/814/23 в частині визначення базової величини, яка підлягає до застосування для обрахунку розміру спірних виплат.

Якщо позивач не погоджується із рішенням суду від 24.03.2023 у справі № 140/814/23, яке набрало законної сили, в частині визначення базової величини для обрахунку розміру спірних виплат, він вправі звернутись до суду із заявою в порядку передбаченому процесуальним законом для перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 170, статтями 248, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф.А. Волдінер