Справа № 420/16865/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року у справі №420/12221/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсію в сумі 173479,53 грн., нараховану на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року у справі №420/12221/21.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Разом з тим, на момент смерті ОСОБА_2 мав недоотриману пенсію згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по справі №420/12221/21 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року у розмірі 173 479,53 грн.

З огляду на зазначене, позивач 03.04.2024 року року звернулась до пенсійного органу із відповідною заявою про виплату недоотриманої її покійним чоловіком пенсії.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 01.05.2024 року відмовило позивачу у здійсненні такої виплати, посилаючись на відсутність для цього відповідних правових підстав.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду у справі №420/16865/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області адміністративний позов позивача з додатками, а також ухвалу Одеського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі було отримано, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

У визначений КАС України п`ятнадцятиденний строк відзив на адміністративний позов відповідачем наданий не був, будь-яких клопотань щодо продовження строку для подання відзиву відповідачем не заявлено, будь-яких пояснень щодо неможливості надання відзиву у строк, встановлений судом, не надано.

При цьому в ухвалі про відкриття провадження у справі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області судом було роз`яснено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, а також про можливість вирішення судом справи за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до статті 64 Конституції України, навіть в умовах воєнного та надзвичайного стану не може обмежуватися право особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.11.2023 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.10.1967 року, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Згідно паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області 15.04.1998 року, та паспорту громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області 15.04.1998 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.10.2023 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №9601.

03.04.2024 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про виплату їй недоотриманої її покійним чоловіком пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по справі №420/12221/21 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року у розмірі 173 479,53 грн.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 01.05.2024 року відмовило позивачу у здійсненні такої виплати, оскільки вона не є стягувачем по справі №420/12221/21, а тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеними рішеннями суду правові підстав відсутні.

В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.11.2023 року зазначено, що заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_2 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по адміністративній справі №420/12221/21, за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року, складає 173479,53 грн.

Не погоджуючись із зазначеною відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та вважаючи його протиправними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, закріплені у Законі України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон України №1058-IV).

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 ст. 52 Закону України №1058-IV).

Як встановлено судом, позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 та проживала разом із ним на день його смерті, що підтверджується наданими позивачем документами, зокрема, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.10.1967 року, паспортом громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 та паспортом громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , а тому позивач має право на отримання протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини недоотриманої за життя пенсії її померлим чоловіком в порядку, встановленому ст. 52 Закону України №1058-IV.

Постановою правління Пенсійного фонду України від №22-1 від 25.11.2005 року було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року №13-1) (далі Порядок №22-1).

За абз.1 п.2.26 Порядку №22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Відповідно до п.2.16 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті (абз.3 п.2.26 Порядку №22-1).

Аналізуючи вищезазначене, для отримання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, необхідно звернутися до уповноваженого пенсійного органу із відповідною заявою та надати разом із нею свідоцтво про смерть пенсіонера; документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером; документ, що посвідчує особу заявника та документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року по справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".

Як було встановлено судом, позивач є членом сім`ї, яка проживала разом з померлим ОСОБА_2 на день його смерті, та 03.04.2024 року звернулась до пенсійного органу у встановлений законодавством строк із заявою в порядку статті 52 Закону №1058-IV про виплату недоотриманої пенсії її померлим чоловіком ОСОБА_2 .

У той же час суд враховує той факт, що відповідачем ні у листі-відмові від 01.05.2024 року, ні за час розгляду справи не зазначалось, що позивачем не було надано повного пакету документів для виплати їй недоотриманої пенсії його померлого чоловіка.

Разом з тим, у листі від 01.05.2024 року підставою для відмови пенсійний орган зазначив те, що позивач не є стягувачем по справі №420/12221/21, а тому для виплати недоотриманої доплати пенсії за зазначеними рішенням суду правові підстав відсутні.

Аналізуючи вищевказане, суд вважає протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у виплаті позивачу сум недоотриманої пенсії її чоловіком, оскільки стаття 52 Закону №1058-IV покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, по місяць його смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на необхідність заміни стягувача належним правонаступником суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернулась щодо виплати їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 52 Закону №1058-IV, а не щодо виконання рішення по справі №420/12221/21.

Аналізуючи вищезазначене суд доходить висновку, що відмова у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по адміністративній справі №420/12221/21 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року, є протиправною.

З огляду на вказане суд вважає за необхідне зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по адміністративній справі №420/12221/21 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у загальному розмірі 2946,00 грн., що підтверджується квитанціями про сплату судового збору.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог (майнового та немайнового характеру) позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на її користь суму сплаченого нею судового збору у розмірі 2946,00 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті її чоловіка ОСОБА_2 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по адміністративній справі №420/12221/21 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії після смерті його чоловіка ОСОБА_2 , нарахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року по адміністративній справі №420/12221/21 за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 року в сумі 173479,53 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2946,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький