Справа № 560/3841/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/3841/24

17 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії з видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника при Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру подала апеляційну скаргу.

11 вересня 2024 року 30.07.2024 ОСОБА_1 подано заяву про відвід колегії суддів у складі суддів Сапальової Т.В., Ватаманюка Р.В. та Капустинського М.М.

Заява мотивована тим, що позивач не погоджується з процесуальними діями судді, які він розцінює як упередженість при розгляді даної справи, тому у останнього виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи. Позивач вважає, що йому безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про повернення апеляційної скарги Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Розглянувши заяву про відвід колегії суддів, зазначається наступне.

В обґрунтування наявності підстав для відводу колегії суддів заявник вказує, що судом відмовлено у задоволенні клопотання про повернення апеляційної скарги у зв`язку з тим, що Кваліфікаційна комісія з видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника при Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру не має адміністративної процесуальної правоздатності на подання апеляційної скарги. Отже заявник не погоджується з вирішенням судом процесуального питання у справі, а саме - відкриттям апеляційного провадження у справі за ухвалою від 15.08.2024.

Дослідивши матеріали адміністративної справи з метою перевірки доводів заявленого відводу, колегія суддів встановила, що при вирішенні питання відкриття апеляційного провадження, зокрема розгляді клопотання позивача про повернення апеляційної скарги Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, було надано оцінку усім доводам клопотання. Колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що питання відкриття апеляційного провадження вирішено з урахуванням вимог статті 293 КАС України, про що зазначено в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 15 серпня 2024 року.

Доводи заяви про відвід колегії суддів в частині правосуб`єктності Кваліфікаційної комісії з видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника при Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру також не знайшли підтвердження, оскільки в ухвалі процитовано відповідні положення апеляційної скарги, щодо якої вирішувалось питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи заяви про відвід у зв`язку з незгодою заявника з ухвалою про відкриття апеляційного провадження від 15.08.2024 та невідповідності її тексту нормам ДСТУ 4163-2003, зазначається також наступне.

Згідно зі статями 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Окремо необхідно звернути увагу на те, що незгода з судовими рішеннями реалізується згідно з чинним процесуальним законодавством України, яким встановлено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Таким чином, при розгляді заяви про відвід встановлено, що підстави для відводу, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди із прийнятим суддями процесуальним рішенням, зокрема щодо відкриття апеляційного провадження. Заява про відвід не містить відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М. та Ватаманюка Р.В., а суб`єктивні висновки заявника внаслідок незгоди з процесуальними діями чи рішеннями суду самі по собі, за відсутності будь-яких інших доводів, не є такими відомостями.

Дослідивши доводи щодо відводу судді, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М. та Ватаманюка Р.В., як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності вказаного судді, оскільки за правилами ч.4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними діями, рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Будь-які докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Сапальової Т.В., Капустинського М.М. та Ватаманюка Р.В. у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, у матеріалах справи та доводах заяви про відвід відсутні.

Таким чином, зазначені в обґрунтування заяви про відвід судді у даній справі доводи не підтверджують наявності обов`язкових підстав відводу, встановлених чинним процесуальним законодавством, та не вказують на наявність підстав для висновку про упередженість або безсторонність судді.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Частиною 4 ст. 40 КАС України передбачено, що якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Сапальової Тетяни Валентинівни, Капустинського Михайла Михайловича, Ватаманюка Руслана Васильовича та відмовити у її задоволенні.

Справу №560/3841/24 передати для вирішення питання про відвід, судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.