Справа № 380/11653/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 рокусправа № 380/11653/24
зал судових засідань №12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Янковської І.І.,

за участю:

представника позивача Шокала В.С.,

представника відповідача Стецюренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» (місцезнаходження: 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, 25, кв. 2, ) (далі позивач, ТзОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА») звернулось до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів MUA209000/2023/100752/2 від 05.12.2023, №UA209000/2024/l 00009/2 від 03.01.2024, №UA209000/2024/l00224/2 від 25.04.2024, №UA209000/2024/100241/2 від 01.05.2024, №UA209000/2024/100251/2 від 08.05.2024.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними, так як декларантом під час митного оформлення товарів для підтвердження митної вартості (за ціною договору) митному органу надано усі основні документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Ці документи повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відтак у митниці не було правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів. Однак, всупереч положенням ч. 3 ст. 53 МК, відповідач витребував додаткові документи, вказавши на наявність надуманих розбіжностей та не підтвердження усіх складових митної вартості. Незважаючи на відсутність підстав для витребування додаткових документів позивач, з метою усунення будь-яких сумнівів у достовірності заявленої декларантом митної вартості, надав на вимогу митного органу додаткові документи, необхідні для визначення митної вартості та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Однак, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості (за резервним методом). Стверджує, що при винесенні рішень про коригування митної вартості товарів на ідентичні товари митний орган визначав різну митну вартість товару. З огляду на вказане, вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою від 04.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач 17.06.2024 подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що під час здійснення митного контролю за митними деклараціями було встановлено ряд невідповідностей. У зв`язку з тим, що документи, надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, містять розбіжності та достовірно не підтверджують складові митної вартості, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 МК України. Декларантом не було надано документів, що містилися у вимозі митного органу. Відтак, заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано відповідачем, у зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості. У рішеннях про коригування митної вартості зазначено причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, джерело наявної у митного органу інформації стосовно визначеної митної вартості товару та обґрунтування обраного методу визначення митної вартості. Як висновок, митну вартість товару скориговано та визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до статті 60 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. На підставі викладеного відповідач вважає, що посадові особи відомства діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача 19.06.2024 подав відповідь на відзив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

16.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» (далі по тексту Товариство, покупець) та компанією EVERLASTING MACHINE&TOOL CO., LTD, CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №EVE-2023, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти товари та послуги в кількості, по ціні і асортименті у відповідності з рахунками на основі замовлення від покупця, що становлять невід`ємну частину цього договору.

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №EVE-2023 від 16.03.2023, згідно з Рахунком-фактурою (інвойсом) №EVE-2023-4 від 13.09.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 25 008 дол. США. Товариство, з метою митного оформлення вказаного товару, 05.12.2023 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA22U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. 1 машини для змішування або перемішування: бетономішалки).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA22U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) №EVE-2023 від 16.03.2023;

- Рахунок-проформа №4 від 02.06.2023;

- Рахунок-фактура (інвойс) №EVE-2023-4 від 13.09.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 27.07.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 01.09.2023;

- Договір про перевезення №DH101022 від 10.10.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №9599 від 05.12.2023;

- Коносамент №HYSF від 28.09.2023;

- Автотранспортна накладна №764523 від 24.11.2023;

- Прайс-лист б/н від 30.09.2023;

- Копія митної декларації країни відправлення №00020598 від 18.09.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до частин 3-4 статті 53 митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунокпроформа (якщо товар не об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається,- 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів.

Однак, 05.12.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №11А209000/2023/100752/2, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне:

- умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2020, FOB (Free On Board (... . named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін "Франко - борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна РОВ (РОВ ргісе) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (Фрахту) в порт призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахунку- фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 05.12.2023 № 9599 відсутні витрати на страхування;

- Згідно з наданою до митного контролю СМR від 24.11.2023 №764523 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є ТОВ Беркут, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 05.12.2023 №9599, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ Євро Форвардінг. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- Відповідно до інформації яка наведена у інвойсі від 13.09.2023 №ЕVЕ-2023-4, даний вантаж переміщується відповідно до зовнішньоекономічної угоди №ЕVЕ-2023-4, проте до митного оформлення декларантом надано зовнішньоекономічний контракт №ЕVЕ- 2023, інформація про який наведена у гр. 44 митної декларації;

- Відповідно до інформації яка наведена у гр. 70 банківського платіжного документу від 01.09.2023 №0901 переведення коштів здійснювалось на підставі зовнішньоекономічної угоди, а також інвойсу від 31.08.2023 №1, проте даний документ не надано до митного оформлення, що не дає змоги митному органу впевнитись у повноті перерахування коштів за ввезений товар та виконанні вимог положень зовнішньоекономічної угоди;

- Відповідно до вимог п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2023 №ЕVЕ- 2023 Продавець зобов`язується поставити товар у кількості за ціною та асортиментом відповідно до рахунку на основі Замовлень від Покупця, проте Замовлення не надано до митного оформлення декларантом;

- Відповідно до вимог п. 6.1 зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2023 №ЕУЕ- 2023 товари, що постачаються за контрактом, приймаються Покупцем відповідно до товаросупровідних документів, а також сертифікату якості Виробника товару, який не надано декларантом до митного оформлення;

- Договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.10.2022 № ПНІ010222 - п. 1.3 під кожне перевезення експедитору має надаватись Заявка у якій обумовлюються істотні умови перевезення, даний документ декларантом не надано.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі- продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів:

1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

9) виписку з бухгалтерської документації;

10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

11) копію митної декларації країни відправлення;

12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом не надано жодного додаткового документу. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2 а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року М4495-УІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару N° 1 слугувала МД ІІА100320/23/023662 від 05.08.2023 де оформлено товари з подібними характеристиками вартість такого товару».

Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11А209230/2023/003067.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 05.12.2023 №UА209000/2023/100752/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA16U0 та 06.12.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

22.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» та компанією Qingdao Tianshun Industrial Co.,Ltd, CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №TIA-2022, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти товари та послуги в кількості, по ціні і асортименті у відповідності з рахунками на основі замовлення від покупця, що становлять невід`ємну частину цього договору.

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №ТІА-2022 від 22.07.2022, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №ТS2347 від 20.10.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 106394,64 дол. США.

ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» з метою митного оформлення вказаного товару 02.01.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №241UА33U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. 1 - рукавиці трикотажні, господарські, покриті гумою).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №2411А33U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) №ТІА-2022 від 22.07.2022;

- Рахунок-проформа №Т82347 від 09.08.2023;

- Рахунок-проформа №Т22348 від 09.08.2023;

- Рахунок-фактура (інвойс) №Т52347 від 20.10.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 14.08.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 14.08.2023;

- Договір про перевезення №ВРІ101022 від 10.10.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №11086 від 29.12.2023;

-Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №11087 від 29.12.2023;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №11088 від 29.12.2023;

- Коносамент №ХН230900303 від 22.10.2023;

-Автотранспортна накладна б/н від 21.12.2023;

-Копія митної декларації країни відправлення №01057198 від 22.10.2023;

- Висновок про якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №012939 від 29.12.2023;

- Прайс-лист б/н від 20.10.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту:

«Відповідно до частин 3-4 статті 53 митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару». У свою чергу Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів та на вимогу надав наступні документи: Рахунок-проформу ТS2347 від 09.08.2023; Рахунок-проформу ТS2348 від 09.08.2023; Платіжний документ б/н від 14.08.2023; Платіжний документ б/н від 14.08.2023; Прайс-лист виробника товару б/н від 20.10.2023.

Однак, 03.01.2024 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100009/2, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

За результатами встановлено наступне:

- Експортна декларація країни відправлення 01057198 - не містить будь- яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вищезазначена МД не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту, через відсутність в ній дати експорту, у зв`язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними; (в розділі «Номер коносаменту») зазначено відомості про коносамент, який до митного оформлення не надано.

- У Зовнішньоекономічному контракті №ТІА-2022 від 22.07.2022 відсутній підпис та печатка Покупця, якими мас бути засвідчена зовнішньоекономічна угода, що відповідним чином викликає сумніви у законності даної операції;

Договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.10.2022 МПН1010222 - п.. 1.3 під кожне перевезення експедитору має надаватись Заявка у якій обумовлюються істотні умови перевезення, даний документ декларантом не надано;

- П. 4.1 платежі за послуги перевезення мають бути проведені протягом З банківських днів з дати виставлення рахунку фактури на перевезення. У даному випадку рахунки виставлені 29.12.2023, банківський платіжний документ про оплату таких послуг не надано;

- у СМR у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу із перевізником, документи, що висвітлюють договірні відносини із такими суб`єктами при виконанні угоди відсутні;

- В наданому висновку Київської № 012939 експертом у використаних методичних та інформаційних виданнях вказано інтернет щодо цін на досліджуваний товар та їх аналоги, пропозиції з яких відображають цінову інформацію з країни виробництва Китай, проте експертом вищевказану інформацію, а саме інтернет пропозиції не відображено в висновку (звіті). Згідно п. 54 Національного стандарту №1, затвердженого ПКМУ від 10.09.2003 № 1440, зібрані вихідні дані та інша інформація повинна відображатися у звіті з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього. У Висновку, наданому для підтвердження заявленої митної вартості, відсутні вихідні дані з додатками. Висновок підготовлений з порушенням положень Національного стандарту № 1 не може засвідчувати обґрунтованість числового імпортованих товарів, які у ньому наведені у зв`язку з відсутністю документально підтверджених даних. Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для. митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Відповідно до Пункту 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

Отже, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 МКУ з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не с об`єктом купівлі-продажу): 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом надано наступні документи: - проформу інвойс; -банківські платіжні документи (сума яка перерахована не відповідає сумі яка наведена у проформі);

Жодного додаткового документу який спростовує виявлені розбіжності у наданих документах декларантом не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2г (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року М4495-УІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару № 1 слугувала митна декларація від 17.10.2023 N7 231ІА28110 де вартість подібного товару становить 5.01 дол. США за кг».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2024/000010.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 03.01.2024 №UА209000/2024/100009/2. На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №24UА41U7 та 04.01.2024 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Також 10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» та компанією QINGDAO XUANHONG SPECIAL VEHICLES CO., LTD (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №XUA-20233, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти товари та послуги у кількості, за ціною та асортиментом відповідно до Рахунків на основі замовлень від Покупця, що становлять невід`ємну частину цього Договору.

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №ХUА-2023 від 10.03.2023, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №ХН-20231007 від 25.01.2024 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 25 854,5 дол. США.

ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА», з метою митного оформлення вказаного товару, 24.04.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UА16U6, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. З - покришка для колеса).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UА16U6 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) №ХUА-2023 від 10.03.2023;

- Рахунок-проформа №ХН-20231007 від 30.10.2023;

- Рахунок-фактура (інвойс) №ХН-20231007 від 25.01.2024;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №1031 від 31.10.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №0401 від 01.04.2024;

- Договір про перевезення №DН101022 від 10.10.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4027 від 02.04.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5023 від 22.04.2024;

- Інформаційний лист №1 від 24.04.2024;

- Автотранспортна накладна б/н від 12.04.2024;

- Коносамент №ZН240100281 від 01.02.2024;

- Копія митної декларації країни відправлення №30000308 від 01.02.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту:

«Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару,- 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів та на вимогу надав наступні документи: - Рахунок- проформу ХН-20231007 від 30.10.2023; - Платіжний документ №1031 від 31.10.2023; - Платіжний документ №0401 від 01.04.2024;

25.04.2024 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №11А209000/2024/100224/2, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Відповідно до Пункту 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.

За результатами встановлено наступне:

- Положенням п.2.4. контракту №XUA- 2023 від 10.03.2023 зазначено, якість товару має відповідати задекларованим Виробником стандартам. Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми, а також не надані документи підтверджуючи виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі:- копія ліцензії на виробництво товару;- копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару;- копія сертифікату на систему якості товару;- копія сертифікату продукції власного виробництва; -копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду ЕАN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД;

- Відповідно до п.1.1 даного контракту товар поставляється відповідно до рахунків, виставлених на основі замовлень. Даний документ не подано;

-В експортній декларації країни відправлення ZH240100281 в розділі «Номер коносаменту» зазначено інший номер коносаменту, який до митного оформлення не подавався.

- Експортна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вищезазначена МД не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту, через відсутність в ній дати експорту, у зв`язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними;

- Даний рахунок від 02.04.2024 №4027 та №5023 від 22.04.2024 не містить відомостей про особу відповідальну за заявлені витрати на перевезення оцінюваного товару;

- Відповідно по п.1.3 Договору про перевезення DН101022 - подається заявка, відповідно по п.4.1.3 - здійснюється оплата протягом 3 банківський днів з моменту виставлення рахунку, але до вивозу товару з порту. Жодних документів не подано. Даний документ не містить підпису та печатки перевізника.

- СМR від 12.04.2024 у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу 7R Solution Sp.z.o.0, документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні, у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється компанія ФОП ОСОБА_1 , проте рахунок №5023 від 22.04.2024 виставлений ТзОВ Євро Форфардінг. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

-У інвойсі від 25.01.2024 №25.01.2024 - вказано що має бути попередня оплата. Документів не подано.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі- продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу, декларантом додатково надано: документи про транспорт, каталог виробника. Документального підтвердження або спростування виявлених розбіжностей - не надано. Декларантом надано проформу та платіжні документи. Банківський платіжний документ (SWIFT) від не може бути взятий до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, та відміток виконавця надавала платіжних послуг, які свідчать про виконання платіжних операцій за таким платіжним документом. В двох документах міститься посилання на одну фактуру з різними датами.

Разом з тим документів, які спростовують попередньо виявлені розбіжності, декларантом не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з при чини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару N3 слугувала МД ПА100340/2024/501607 від 27.01.2024 де вартість такого товару становить 2,825 дол. США за кг (даного виду товару)».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/001354.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 25.04.2024 №UА209000/2024/100224/2. На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №24UА72U0 та 25.04.2024 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Крім цього, 05.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» та компанією YANGZHOU AILIDA ELECTROMECHANICAL MANUFACTURING CO., LTD (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №ALD-2023, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти товари та послуги у кількості, за ціною та асортиментом відповідно до Рахунків на основі замовлень від Покупця, що становлять невід`ємну частину цього Договору.

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №ALD-2023 від 05.04.2023, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №PK2023 7-L від 03.02.2024 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 51 153 дол. США.

ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА», з метою митного оформлення вказаного товару, 30.04.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UА36U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. 1 - машини для змішування або перемішування).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UА36U8 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) № ALD-2023 від 05.04.2023;

- Рахунок-проформа PK2023Order7-L від 21.11.2023;

- Рахунок-фактура (інвойс) №РК2023 7-Е від 03.02.2024;

- Платіжний документ №1127 від 27.11.2023;

- Платіжний документ №0418 від 18.04.2024;

- Договір про перевезення №DН101022 від 10.10.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4829 від 18.04.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5386 від 30.04.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5385 від 30.04.2024;

- Технічні характеристики від 30.04.2024;

- Автотранспортна накладна б/н від 25.04.2024;

- Автотранспортна накладна б/н. від 25.04.2024;

- Коносамент НS124013620 від 15.02.2024;

- Копія митної декларації країни відправлення №04503422 від 05.02.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту:

«Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів та на вимогу надав наступні документи: Рахунок- проформу PK2023Order7-L від 21.11.2023; Платіжний документ №1127 від 27.11.2023; Платіжний документ №0418 від 18.04.2024.

01.05.2024 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/100241/2, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей за результатами опрацювання 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України, документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне:

- умови поставки згідно інвойсу FOB Yanqzhou. Відповідно до положень Інкотермс-2020, FOB (Free On Board (... named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін «франко - борт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна FОВ (FОВ рrісе) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахунку фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.04.2024 №4829 відсутні витрати на страхування під час перевезення вантажу морським видом транспорту;

- згідно наданих до митного контролю СМR від 25.04.2024 б/н у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є DOVHANIUK BOHDAN разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 30.04.2024 №5385 та 5386, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ Євро Форвардінг. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- відповідно до вимог п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту № ALD-2023 від 05.04.2023 Продавець зобов`язується поставити товар у кількості за ціною та асортиментом відповідно до рахунку на основі Замовлень від Покупця яке є невід`ємною частиною договору, проте даний документ не надано до митного оформлення декларантом;

- договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.10.2022 МОНЮЮ222 - п. 1.3 під кожне перевезення експедитору має надаватись Заявка у які обумовлюються істотні умови перевезення, даний документ декларантом не надано;

- відповідно до вимог п. 4.1.3. договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.10.2022 №DH1010222 визначено, що платежі за послуги перевезення вантажу морським транспортом клієнт має оплачувати протягом З банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури, але вантажу з порту. Проте банківський платіжний документ про факт оплати вказаних послуг декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної угоди.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі- продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом): 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом надано наступні додаткові документи:

- банківські платіжні документи;

- проформу- інвойс. Однак документів, які спростовують виявлені під час проведення митної оцінки товарів розбіжності, декларантом не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв?язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2г (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару №1 слугувала МД UА209230/23/127416 від 06.12.2023 де оформлено товари з подібними характеристиками вартість такого товару становить 3,38 дол. США за кг».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2024/001432.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 №UА209000/2024/100241/2. На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №24UА93U1 та 02.05.2024 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Крім цього, на виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №ALD-2023 від 05.04.2023, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №PK2023 9-L від 03.02.2024 позивач придбав у іноземного контрагента товар, загальною вартістю 28 010 дол. США.

ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА», з метою митного оформлення вказаного товару, 08.05.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №24UА92U6, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації, зокрема на які прийняті оскаржувані рішення (тов. 1 - машини для змішування або перемішування).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №24UА92U6 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) №АLD-2023 від 05.04.2023;

- Рахунок-проформа PK2023Order9-L від 21.11.2023;

- Рахунок-фактура (інвойс) №PK2023 9-L від 03.02.2024;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №1127 від 27.11.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №0426 від 26.04.2024;

- Договір про перевезення №БН101022 від 10.10.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5357 від 29.04.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5593 від 03.05.2024;

- Довідка про транспортно-експедиційні витрати №07.05-2 від 07.05.2024;

- Технічні характеристики від 08.05.2024;

- Автотранспортна накладна б/н від 30.04.2024;

- Коносамент НS124013621 від 25.02.2024;

- Копія митної декларації країни відправлення №04503425 від 05.02.2024.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту:

«Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів,- 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів та на вимогу надав наступні документи: Рахунок-проформу PK2023Order9-L від 21.11.2023; Платіжний документ №1127 від 27.11.2023; Платіжний документ №0426 від 26.04.2024.

08.05.2024 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА209000/2024/100251/2, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей за результатами опрацювання 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар,- - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне:

- згідно наданих до митного контролю СМR від 30.04.2024 б/н у графах 16 та 23 зазначено що перевізником є LLC BUDTRANS SARNY разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок-фактуру про транспортні витрати від 03.05.2024 №5593, згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ Євро Форвардінг. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 744 км, а вартість 81296,42 грн. - що становить 109,27 грн/км, відстань по території України 61 км, а вартість 9032,93 грн. - що становить 148,08 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 N7 65 (далі - Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 03.05.2024 №5593 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу;

- відповідно до вимог п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту від 05.04.2023 №АJD- 2023 Продавець зобов`язується поставити товар у кількості за ціною та асортиментом відповідно до рахунку на основі Замовлень від Покупця яке є невід`ємною частиною договору, проте даний документ не надано до митного оформлення декларантом;

- згідно з договором про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.10.2022 №DH1010222 - п. 1.3 під кожне перевезення експедитору має надаватись Заявка у які обумовлюються істотні умови перевезення, даний документ декларантом не надано;

- відповідно до вимог п. 4.1.3. договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.10.2022 №DH1010222 визначено, що платежі за послуги перевезення вантажу морським транспортом клієнт має оплачувати протягом З банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури, але до вивозу вантажу з порту. Проте банківський платіжний документ про факт оплати вказаних послуг декларантом не надано митному органу, що є порушенням вимог даної угоди. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом надано наступні додаткові документи: - банківські платіжні документи; - проформу-інвойс.

Однак документів, які спростовують виявлені під час проведення митної оцінки товарів розбіжності, декларантом не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товарі методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-41 розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару 1 слугувала МД UА209230/23/127416 від 06.12.2023 де оформлено товари з подібними характеристиками вартість такого товару становить 3,38 дол. США за кг».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209230/2024/001538. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 08.05.2024 №UА209000/2024/100251/2. На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №24UА80U8 та 08.05.2024 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості імпортованого товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом скасування оскаржуваних рішень та картки відмови.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару; невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів; порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за МД №23UA22U4 від 05.12.2023, №24UA33U4 від 02.01.2024, №24UA16U6 від 24.04.2024, №24UA36U8 від 30.04.2024, №24UA92U6 від 08.05.2024, щодо якого проведено коригування митної вартості.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» подало разом із митними деклараціями документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (контракт). Зокрема, контракти, рахунки-проформи, рахунки-фактури, платіжні документи, договори про перевезення, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, договори на перевезення, автотранспортні накладні, коносаменти, прайс-листи.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На переконання суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. Так, контракти №EVE-2023 від 16.03.2023, №TIA-2022 від 22.07.2022, №XUA-2023 від 10.03.2023, №ALD-2023 від 05.04.2023 та додатки до цих контрактів містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунки-фактури №EVE-2023-4 від 13.09.2023, №TS2347 від 20.10.2023, №XH-20231007 від 25.01.2024, №PK2023 7-L від 03.02.2024, №PK2023 9-L від 03.02.2024 визначають вартість товару.

Додатково позивачем було надано копії митних декларацій країни відправлення.

Поряд з цим суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Суд наголошує, що замовлення до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у замовленні може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє покупець. І таке замовлення не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) замовлення до зовнішньоекономічного контракту. Ба більше, статтею 53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає замовлень чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Так, до митного оформлення по кожній поставці товару подавались рахунки-проформи: №EVE-2023-4 від 13.09.2023, №TS2347 від 20.10.2023, №XH-20231007 від 25.01.2024, №PK2023 7-L від 03.02.2024, №PK2023 9-L від 03.02.2024. Рахунок-проформа за своєю суттю є попереднім інвойсом та існує для узгодження ціни, обсягу поставки, тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс. Тому, надані до митного оформлення фактури-проформи можна вважати Замовленнями.

В оскаржуваних рішеннях митниця вказала, що: «- умови поставки згідно інвойсу FOB QINGDAO. Відповідно до положень Інкотермс -2020, FOB (Free On Board (... . named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін "Франко - борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (Фрахту) в порт призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону а саме рахункуфактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 05.12.2023 № 9599 відсутні витрати на страхування».

Обрані контрагентами умови поставки FOB не передбачають обов`язкового страхування вантажу, а тому страхування товару не проводилось.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося.

Таким чином, у митного органу немає підстав вимагати документи щодо операцій, які не виконувались сторонами контракту та які не є обов`язковими при зазначених у митній декларації умовах поставки.

Окрім того, зауваження митниці в оскаржуваних рішеннях щодо CMR є безпідставним. Так, у постанові Касаційного адміністративного суду від 20.06.2023 року у справі №380/1221/2020 зазначено: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Відповідно до ст.4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення.

Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних ЦМР, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів».

Більше того, товарно-транспортна накладна (CMR) у розумінні приписів ч. 2 cт. 53 МК України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів. Таким чином інформація, зазначена у CMR, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. Оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, як наслідок не може бути підставою для коригування митної вартості.

Таким чином, всі транспортні витрати, які поніс ТОВ «Профіцентр Квітка» по Договору на перевезення №DH101022 від 10.10.2022 з ТзОВ «Євро Форвардінг» включені у заявлену митну вартість у відповідності до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України

Щодо посилання відповідача про те, що «відповідно до інформації яка наведена у інвойсі від 13.09.2023 №EVE-2023-4, даний вантаж переміщується відповідно до зовнішньоекономічної угоди №EVE-2023-4, проте до митного оформлення декларантом надано зовнішньоекономічний контракт №EVE2023, інформація про який наведена у гр. 44 митної декларації», суд зазначає таке.

Відповідно до листа-роз`яснення EVERLASTING MACHINE&TOOL CO., LTD б/н від 11.01.2024:

«Під час формування та підготовки до експорту чергової партії товарів, працівником нашої компанії EVERLASTING MACHINE&TOOL CO., LTD допущено помилку у інвойсі №EVE-2023-4 від 13.09.2023 та неправильно вказано номер зовнішньоекономічного контракту. Правильним номером контракту є №EVE-2023 від 16.03.2023».

Усі інші відомості, які зазначені у рахунку-фактурі (інвойсі) №EVE-2023-4 від 13.09.2023 повністю збігаються з іншими поданими до митного оформлення товаросупровідними документами. Зокрема опис товару, кількість (шт.), ціна за одинцю та загальна вартість товару. Декларантом позивача до митного оформлення надано також банківські платіжні документи б/н від 27.07.2023 року та б/н від 01.09.2023 року, які підтверджують здійснену позивачем оплату за товар. Вказана описка жодним чином не впливає на цифрові значення митної вартості імпортованого позивачем товару.

У постанові Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а наведена наступна позиція: «Принцип змагальності сторін є одним із найбільш вагомих принципів в адміністративному судочинстві. Зазначений принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

У даній справі вказано, що суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. Разом з тим, судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що доводи позивача щодо визначення вартості знецінених запасів ґрунтуються лише на припущеннях його представника без надання належних та допустимих доказів».

Щодо посилання відповідача про те, що «Відповідно до інформації яка наведена у гр. 70 банківського платіжного документу від 01.09.2023 №0901 переведення коштів здійснювалось на підставі зовнішньоекономічної угоди, а також інвойсу від 31.08.2023 №TU20230831, проте даний документ не надано до митного оформлення, що не дає змоги митному органу впевнитись у повноті перерахування коштів за ввезений товар та виконанні вимог положень зовнішньоекономічної угоди», суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Банківський платіжний документ №0901 від 01.09.2023, який подавався до митного оформлення, підтверджує оплату товару за інвойсом №EVE2023-4 від 13.09.2023, у ньому зазначена сплачена сума 17 505, 60 доларів США. Вказаний банківський документ містить посилання на зовнішньоекономічний контракт №EVE-2023 від 16.03.2023, дату операції, суму операції, найменування банку відправника і банку отримувача, розрахункові рахунки сторін.

Суд також враховує, що загальна сума за всіма поданими до митного оформлення платіжними документами становить 25 008 доларів США, що повністю співпадає із фактурною вартістю товарів, яка зазначена у Рахунку-фактурі №EVE-2023-4 від 13.09.2023. Отже, банківський платіжний документ №0901 від 01.09.2023 підтверджує здійснену оплату за поставлений товар.

Стосовно тверджень відповідача про те, що «відповідно до вимог п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2023 №EVE2023 Продавець зобов`язується поставити товар у кількості за ціною та асортиментом відповідно до рахунку на основі Замовлень від Покупця, проте Замовлення не надано до митного оформлення декларантом», суд зазначає таке.

Замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА». І така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості.

Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту.

Окрім того до митного контролю було подано рахунок-проформу №4 від 02.06.2023, яка за своєю суттю є попереднім інвойсом та існує для узгодження ціни, обсягу поставки, тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс. Тому надану до митного оформлення фактуру-проформу можна вважати замовленням.

Усі витрати на товар, які понесено ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» за Контрактом №EVE2023 від 16.03.2023 включені у заявлену митну вартість.

До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МКУ, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а замовлення, як додатковий документ на підтвердження заявленої митної вартості, нормами ст. 53 МКУ не визначений.

З огляду на те, що під час митного оформлення декларантом надано Митниці рахунки-проформи, рахунки-фактури та платіжні інструкції всі відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар були надані. Відповідно, у Митниці були відсутні підстави для невизнання митної вартості.

Щодо зауваження митного органу про ненадання при митному оформленні позивачем сертифіката якості виробника товару, то варто зазначити сертифікат якості виробника товару не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару, відповідно, його неподання декларантом не може бути підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Частини 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України не визначають сертифікат якості виробника товару документом, що обґрунтовує заявлену митну вартість та повинен безумовно чи на вимогу митниці подаватися до митного контролю.

Згідно з ч.5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Щодо відсутності заявки на перевезення суд зазначає, що така заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Числові значення вартості транспортних послуг, включених до складових митної вартості, було підтверджено доданими до митних декларацій рахунками-фактурами.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 03.01.2024 №UA209000/2024/100009/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначив таке: «Експортна декларація країни відправлення 01057198 - не містить будьяких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вищезазначена МД не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту, через відсутність в ній дати експорту, у зв`язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними».

Митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 Митного кодексу копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Більше того, позивач не впливає на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримав від відправника. Товар, який поставлявся згідно з зовнішньоекономічним контрактом №TIA-2022 від 22.07.2022 відвантажувався з Китайської Народної Республіки, що підтверджується Митною експортною товарною декларацією №01057198 від 22.10.2023 та коносаментом №ZH230900303 від 22.10.2023.

Варто зазначити, що вищевказане зауваження митного органу є домислом та припущенням оскільки не зрозуміло про які саме відмітки йде мова. Якщо митний орган має сумніви, щодо достовірності зазначених відомстей у експортній декларації країни відправлення, відповідач може скерувати запит на перевірку авентичності даного документу.

Окрім того відповідач не посилається на чинні норми китайського законодавства, які регламентують порядок заповнення експортної митної декларації та не вказує яким чином має заповнюватись митна декларація країни відправлення, а лише наводить свої сумніви та припущення, без належного законодавчого на те обґрунтування. При цьому не обґрунтовує, які відмітки мають бути на електронному примірнику експортної декларації.

Суд також зазначає, що у поданій експортній митній декларації №01057198 від 22.10.2023 вказаний домашній коносамент (House Bill of Lading або HBL) №02.

Домашній коносамент це коносамент, що випускається експедитором в додаток до лінійного або майстер-коносаменту. Домашній коносамент підтверджує договір між відправником і експедиційною компанією, а лінійний коносамент між відправником і морською лінією.

Домашній і лінійний (майстер) коносаменти різниці в товаророзпорядчих властивостях між собою не мають.

Таким чином до митного контролю був пред`явлений міжнародний коносамент, на підставі якого і отримувався товар. Окрім того, відповідач не обґрунтовує яким чином відмінність у реквізитах коносаменту впливає на заявлений рівень митної вартості товарів.

Суд також зазначає, що зовнішньоекономічний договір №TIA-2022 від 22.07.2022 містить підпис та печатку Покупця, ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА».

Щодо зауважень відповідача про те, що «П. 4.1 платежі за послуги перевезення мають бути проведені протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунку фактури на перевезення. У даному випадку рахунки виставлені 29.12.2023, банківський платіжний документ про оплату таких послуг не надано», суд зазначає таке.

Наказ Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012 №599 визначає, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Вказаний наказ Мінфіну визначає наявність рахунок-фактури достатнім документом, що підтверджує вартість транспортних послуг.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України, зокрема у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 вказано: «Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(- ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи)».

Таким чином вартість транспортних послуг, які включаються до митної вартості були обґрунтовані документально, та саме тими документами, які і вимагаються на законодавчому рівні. А саме обґрунтування заявлених транспортних витрат декларантом до митного контролю було подано договір на перевезення, рахунок- фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги та автотранспортну накладну. Як наслідок усі транспортні витрати, які поніс ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» включені у заявлену митну вартість.

До позову долучено банківські платіжні документи №423 від 12.01.2024, №412 від 12.01.2024, №547 від 16.01.2024, які підтверджують здійснену позивачем оплату за транспортні послуги та які не могли бути додані під час митного оформлення у зв`язку із тим, що оплата була проведена пізніше прийняття відповідного оскаржуваного рішення.

У постанові Верховного Суду від 07.12.2022 року у справі № 200/6156/20-а наведена наступна позиція: «Принцип змагальності сторін є одним із найбільш вагомих принципів в адміністративному судочинстві. Зазначений принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

У даній справі вказано, що суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. Разом з тим, судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що доводи позивача щодо визначення вартості знецінених запасів ґрунтуються лише на припущеннях його представника без надання належних та допустимих доказів».

Щодо зауваження відповідача про те, що «у CMR у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу із перевізником, документи, що висвітлюють договірні відносини із такими суб`єктами при виконанні угоди відсутні».

Згідно з пунктом 2.1.1 Договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 10.10.2022 №DH101022 експедитор (ТОВ «Євро Форвардинг») зобов`язаний при необхідності для виконання свої зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями.

ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» для виконання своїх зобов`язань перед ТОВ «Профіцентр Квітка» залучило експедиторську компанію 7R Solution Sp.z.o.o.sp.k.

Таким чином, 7R Solution Sp.z.o.o.sp.k склад експедиторської компанії, який здійснює обробку вантажів, що розташований у Гданськ (Польща). Відповідно після розвантаження контейнера у порту Гданськ (Польща) надалі відбулось завантаження даного контейнера на автомобіль та транспортування товару до України в режимі Т1.

ТОВ «Профіцентр Квітка» перебуває у договірних правовідносинах з ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ». Як наслідок до митного контролю подавалися документи, які підтверджують транспортні витрати, які створені в ході правовідносин з даним товариством. Залучення експедитором до перевезення підприємств-транспортних компаній не впливає на числові значення заявленої митної вартості, адже позивачем проводяться оплати виключно ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ».

Зауваження митниці щодо CMR є безпідставним. Так, у постанові Касаційного адміністративного суду від 20.06.2023 у справі №380/1221/2020 зазначено: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв 'язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних ЦМР, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів».

Ба більше, товарно-транспортна накладна (СМН) у розумінні приписів ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів. Таким чином інформація, зазначена у СМН, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. Оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, як наслідок не може бути підставою для коригування митної вартості.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2024/100224/2 від 25.04.2024 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначив таке:

«У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, оскільки у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Відповідно до Пункту 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни».

Дане зауваження Львівської митниці суд не приймає до уваги, оскільки продавець товару «QINGDAO XUANHONG SPECIAL VEHICLES CO., LTD» для покупця ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» не заявляли про надання знижки. У поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному контракті №XUA-2023 від 10.03.2023 не зазначено про можливість надання Покупцеві знижки на ціни товарів Продавця.

Ба більше, у п.2.3. зовнішньоекономічного контракту вказано, що кількість, якість і асортимент товарів, що постачається, вказується відповідно до Рахунків, доданих до цього Контракту, що становлять його невід`ємну частину цього Договору. Отже, декларантом позивача було подано усі товаросупровідні документи, що підтверджуються заявлену митну вартість товарів.

Щодо зауваження митного органу про ненадання при митному оформленні декларантом позивача документів, що підтверджують задекларовані виробником стандарти та документів, які підтверджую виробника товару та ТМ, то варто зазначити, що зазначені документи, не є такими, що підтверджують вартість імпортованого товару, відповідно, їх неподання до митного оформлення не може бути підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Щодо посилання відповідача про те, що «в інвойсі від 25.01.2024 №25.01.2024 - вказано що має бути попередня оплата. Документів не подано», суд зазначає таке.

До митного оформлення декларантом позивача рахунок-фактура (інвойс) з таким номером не подавався. Натомість разом з МД №24UA16U6 від 24.04.2024 подано рахунок-фактуру інвойс №XH-20231007 від 25.01.2024 року.

Вказане твердження митного органу не відповідає дійсності, оскільки декларантом позивача на вимогу митного органу було надана платіжні документи №№1031 від 31.10.2023 та 401 від 01.04.2024, про що сам ж відповідач і зазначає у гр. 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів: «Декларантом надано проформу та платіжні документи».

Зокрема згідно платіжного документу №1031 від 31.10.2023 позивачем на рахунок продавця було здійснено передоплату у розмірі 5 152 дол. США.

Також відповідач вказує, що «Банківський платіжний документ (SWIFT) від не може бути взятий до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, та відміток виконавця надавача платіжних послуг, які свідчать про виконання платіжних операцій за таким платіжним документом.

Відповідно до частини 2 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Частиною 7 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги», Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.

Так, Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим Постановою Правління Національного банку України 28.07.2008 № 216 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.08.2022 № 189) (далі Постанова №216), а саме Розділом 2 - Порядок оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, пунктом 14 передбачено обов`язкові реквізити, які має містити платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, зокрема у підпункті 8 зазначено платіжна інструкція в іноземній валюті повинна містити найменування надавача платіжних послуг отримувача [для банку - SWIFTкод/(BIC) або інший ідентифікатор банку отримувача; для небанківського надавача платіжних послуг отримувача - SWIFT-код/(BIC) або інший ідентифікатор банку отримувача, у якого небанківський надавач платіжних послуг має відкритий розрахунковий рахунок та номер розрахункового рахунку небанківського надавача платіжних послуг].

У платіжних документах №№1031 від 31.10.2023 та 401 від 01.04.2024 вказаний SWIFT-код банку отримувача, а саме: COMMCN3XOBU, що співпадає з SWIFT-кодом зазначеним у пункті 14 «Юридичні адреси і банківські реквізити» Контракту №XUA-2023 від 10.03.2024 року.

Також, зазначені банківські платіжні документи містять номер рахунку отримувача, зокрема той, що зазначений в пункті 14 зовнішньоекономічного контракту: Beneficiary Customer-Name & Addr OSA4100, що повністю відповідає номеру рахунку зазначеному у пункті 14 «Юридичні адреси і банківські реквізити» Контракту №XUA-2023 від 10.03.2024 року.

Враховуючи викладене суд зазначає, що банківські платіжні документи №№ НОМЕР_1 від 31.10.2023 та 401 від 01.04.2024 містять усі обов`язкові реквізити, передбачені законодавством, а тому є підтверджуючими документами, що посвідчують здійснену ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» на рахунок контрагента «QINGDAO XUANHONG SPECIAL VEHICLES CO LIMITED» оплату за товар, що поставляється.

Щодо зауваження митниці про відсутність «відміток виконавця надавача платіжних послуг» то варто зазначити, що подані до митного оформлення банківські платіжні документи містять відмітки банківської установи АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК".

Щодо зауважень про те, що «в двох документах міститься посилання на одну фактуру з різними датами».

Поданий до митного оформлення банківський платіжний документ №1031 від 31.10.2023 містить у гр. 70 посилання на рахунок-проформу №XH-20231007 від 30.10.2023, відповідно до якого було здійснено передоплату у розмірі 5152 дол. США.

У банківському платіжному документі №401 від 01.04.2024 у гр. 70 містить посилання на рахунок-фактуру (інвойс) №XH-20231007. Однак у вказаному платіжному документі допущено помилку (описку) у даті рахунку-факутрі (інвойсі) №XH-20231007 та зазначено дату відправлення (shipping date: 01.02.2024), яка вказана у даному інвойсі.

Відповідно до частини 2 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Банківський платіжний документ від 01.04.2024, який подавався до митного оформлення, підтверджує оплату товару за інвойсом №XH-20231007 від 25.01.2024, у ньому зазначена сплачена сума 20 702, 50 доларів США. Вказаний банківський документ містить посилання на зовнішньоекономічний контракт №XUA-2023 від 10.03.2023, дату операції, суму операції, найменування банку відправника і банку отримувача, розрахункові рахунки сторін.

Якщо провести калькуляцію за поданими до митного оформлення платіжними документами, то у сумі отримуємо 25 854, 50 доларів США, що повністю співпадає із фактурною вартістю товарів, яка зазначена у Рахунку-фактурі №XH-20231007 від 25.01.2024.

Отже, банківський платіжний документ від 01.04.2024 підтверджує здійснену оплату за поставлений товар.

Що ж до твердження відповідача в Рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2024/100241/2 від 01.05.2024 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначив про не подання до митого контролю платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортних послуг, необхідно зазначити, що Наказ Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012 №599 визначає, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортноекспедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Як видно вказаний наказ Мінфіну визначає наявність рахунок-фактури достатнім документом, що підтверджує вартість транспортних послуг.

Таким чином вартість транспортних послуг, які включаються до митної вартості були обґрунтовані документально, та саме тими документами, які і вимагаються на законодавчому рівні. А саме обґрунтування заявлених транспортних витрат декларантом до митного контролю було подано договір на перевезення, рахунокфактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги та автотранспортну накладну. Як наслідок усі транспортні витрати, які поніс ТОВ «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» включені у заявлену митну вартість.

Щодо інших підстав зазначених в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості зазначені митним органом, то оцінка яким надана судом вище, та не потребує повторення.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавили можливості встановити всі складові митної вартості товари, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим спірні рішення митного органу про коригування митної вартості товару не можуть вважатися обґрунтованими та правомірними.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення. А Львівською митницею не обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного товару.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час розгляду справи, відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування до визначення митної вартості товару резервного методу.

В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що рішення Львівської митниці №UA209000/2023/100752/2 від 05.12.2023, №UA209000/2024/l 00009/2 від 03.01.2024, №UA209000/2024/l00224/2 від 25.04.2024, №UA209000/2024/100241/2 від 01.05.2024, №UA209000/2024/100251/2 від 08.05.2024 про коригування митної вартості товарів не відповідють критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже таке прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, відтак порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 7044,10 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100752/2 від 05.12.2023, №UA209000/2024/l 00009/2 від 03.01.2024, №UA209000/2024/l00224/2 від 25.04.2024, №UA209000/2024/100241/2 від 01.05.2024, №UA209000/2024/100251/2 від 08.05.2024.

Стягнути з Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІЦЕНТР КВІТКА» (місцезнаходження: 79011, м. Львів, вул. Тютюнників, 25, кв. 2, ) судовий збір в сумі 7044 (сім тисяч сорок чотири) грн. 10 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 09.09.2024.

Суддя Р.І. Кузан