Справа № 161/13544/24
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/181/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю представника позивача (через ВКЗ) - Данильчука С.Г.,

представника відповідача - Соколової К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 липня 2024 року інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Луцьк УПП у Волинській області ДПП Косинським М.Ф. винесено постанову ЕГА 1488959 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП України, за завідомо неправдивий виклик на лінію 102.

Зазначає, що 11.07.2024 о 17:00 вона не змогла знайти цінних документів у себе вдома та в 17:30 вона подзвонили в поліцію, повідомила про можливу крадіжку. Зробивши виклик, вона механічно продовжувала пошук, виявилося, що папка випадково впала за шухляду та опинилася в недоступному місці. Скасувати виклик не змогла, попередньо попередивши співробітника поліції о 17:43, що документи знайшлися. Співробітники поліції зайшли до квартири. Сказали, що накладатимуть штраф. В квитанції вона побачила, що це постанова про завідомо неправдивий виклик на лінію 102. Стверджує, що злісного умислу в неї не було.

А тому просить скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1488959 від 11.07.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн., закрити провадження в справі, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 29.07.2024 провадження у справі було відкрито і призначено судове засідання.

05.08.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, обгрунтований тим, що доводи позивача є хибними, позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Жодної допомоги зі сторони працівників поліції заявниця не потребувала, факт виклику був без підставний, оскільки документи знайшлися і ніякої крадіжки по факту не було. Заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу вважають не співмірними із складністю даної справи та такими, що не підлягають до задоволення. Просили залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме оскаржувану постанову ЕГА №1488959 від 11.07.2024 без змін, а позовну заяву без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача (через ВКЗ) ОСОБА_3 позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Заслухувавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1488959 від 11.07.2024 ОСОБА_1 інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Луцьк УПП у Волинській області ДПП НП ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик на лінію 102, повідомлення про крадіжку документів, якої насправді не було, за ст.183 КУпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн (а.с.7).

Представник позивача в судовому засіданні суду пояснив, що того дня позивач не змогла знайти документів у себе вдома, була дуже збентежена, оскільки наявність документи були для мене дуже важливими, деякі з них поновленню не підлягали, особливо на час воєнного стану. Зробивши виклик на лінію 102, вона виявила папку з документами за шухлядою, однак скасувати виклик вона вже не змогла, попередньо попередивши співробітника поліції о 17:43, що документи знайшлися. Умислу в неї не було.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби, тобто диспозиція статті 183 КУпАП передбачає наявність умислу щодо усвідомлення неправдивості виклику поліції.

Суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено, що саме встановлено поліцією по прибуттю на місце виклику, чи відбирались пояснення у позивача або інших осіб щодо фактичних обставин.

Особа, яка винесла постанову обмежилась лише вказівкою на те, що «такого по факту не було».

З наданої суду постанови не видається можливим достеменно встановити дійсні обставини справи та наявність умисних дій позивача щодо завідомо неправдивого виклику поліції.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач викликала поліцію свідомо знаючи про те, що у такому виклику немає необхідності.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Сама ж постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в діях позивача не вбачається умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, а тому, прийнята відповідачем постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1488959 від 11.07.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Данильчуком С.Г. 08.05.2024 року був укладений договір про надання правової допомоги №2023/05/08-01.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 понесено витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн, на підтвердження розміру якої позивачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру №2607/1 на суму 5 000 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при її розгляді, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованими та такими, що не у повній мірі відповідають принципам розумності та справедливості.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 000 грн. відповідних понесених витрат.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90,121, 268-272, 286 КАС України, ст. 183, 251-252, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову інспектора 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції Косинського Миколи Федоровича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1488959 від 11.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області, , код в ЄСІТС , адреса: 43006, м. Луцьк. вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено 16.09.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк