Справа № 748/2660/24
Суддя: Хоменко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/22/24
Єдиний унікальний № 748/2660/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, третя особа: інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції Марусик Анатолій Ігорович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУНП в Чернігівській області, у якому просить скасувати постанову ГБВ № 589034 від 26 травня 2024 року, винесену інспектором ВРПП ЧРУП в Чернігівській області Марусиком А.І. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Позов обґрунтовано тим, що відносно нього 26 травня 2024 року інспектором ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Марусиком А.І. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення, в тому, що він приблизно о 20.40 год. за місцем свого проживання, у АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та повідомив, що співмешканка вчиняє домашнє насильство, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Даною постановою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 3400 грн.00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважає постанову незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства. Зазначає, що 26 травня 2024 року після роботи він прийшов додому. Між колишньою дружиною ОСОБА_2 та ним виник конфлікт і вона викликала поліцію. Прибувши на виклик поліція відносно нього склала протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства. Після того, як поліція поїхала ОСОБА_2 повторно вчинила сварку внаслідок чого він зателефонував до поліції та повідомив, що ОСОБА_2 вчиняє сварку та психологічно тисне на нього. Вказує, що у постанові зазначені відносно нього недостовірні відомості щодо перебування його з ознаками алкогольного сп`яніння. Вважає, що постанова відносно нього складена безпідставно та підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2024 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

15 липня 2024 року на адресу суду від третьої особи - інспектора ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Марусика А.І. надійшли письмові пояснення, де він вважає позов таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права та не підлягає задоволенню. Зазначає, що 26 травня 2024 року близько 20 год. 40 хв. у АДРЕСА_1 , ним було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №589034 та складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД №232397 відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП у тому, що він, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме виклик поліції, та повідомив, що співмешканка вчиняє відносно нього домашнє насильство, а саме не давав їсти, хоча цього факту не було. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора. Зазначає, що в діях ОСОБА_1 вбачалась спроба зловживання своїми правами з метою спонукання працівників поліції діяти у власних інтересах, а також спроби будь-яким чином зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони - ОСОБА_2 . Вважає свої дії законними та такими, що відповідають чинному законодавству України, а позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

09 серпня 2024 року позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на пояснення третьої особи, в якій він зазначає, що пояснення третьої особи не відповідають вимогам ч.2 та ч. 3 ст. 162 КАС України. Відеозапис, наданий третьою особою, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний запис за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Доданий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №232397 також не містить інформації про технічний засіб. Будь-яких доказів перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, належних доказів його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП суду не надано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Третя особа інспектор ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Марусик А.І. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Судом встановлено, що інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Марусиком А.І. 26 травня 2024 року винесено постанову серії ГАБ № 589034 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП і накладено штраф у розмірі 3400,00 грн. за те, що він приблизно о 20.40 год. за місцем свого проживання, у АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та повідомив, що співмешканка вчиняє домашнє насильство. (а.с.7)

Копія оскаржуваної постанови була вручена позивачу після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З рапорта заступника начальника відділу Чернігівського ГУНП в Чернігівській області вбачається, що 26 червня 2024 року надійшло повідомлення зі служби 102, що 26 травня 2024 року за адресою АДРЕСА_1 заявник ( № тел.) повідомив, що співмешканка чинить домашнє насильство та не дає їсти.( а.с. 32).

З переглянутого судом відеозапису з портативного реєстратора бодікамери поліцейського вбачається, що по приїзду поліції на виклик, ОСОБА_1 повідомив, що дружини вдома не має, на неодноразові запитання поліції " яка підстава виклику?" він зазначає, що дружина після першого приїзду поліції зникла з дому, її не має, ніхто йому не заважає. ( а.с. 29)

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене статтею 183 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, вивченням матеріалів відеофіксації, який сумнівів у суду не викликає, зазначений додатком до протоколу про адміністративне правпорушення, та розцінюється належним доказом у справі, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`янінням, достовірно знаючи, що дружина ОСОБА_2 покинула місце спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з вчиненням відносно неї домашнього насильства, здійснив дзвінок на спецлінію «102» та повідомив, що «дружина вчиняє домашнє насильство, не дає їсти», поліцейським, що приїхали на виклик ОСОБА_1 зазначив, що «дружина зникла», хоча насправді такі факти не знайшли свого підтвердження. Сам ОСОБА_1 на відеозаписі зазначає, що ОСОБА_2 пішла з дому одразу після першого приїзду поліції.

Згідно вимог ч.2 п.3 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2024 року, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення та адміністративне стягнення, то уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 185-3 КУпАП.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від підпису у постанові, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та виказуванням незгоди з фабулою правопорушення, викладеною співробітниками поліції, інспектором поліції правомірно з огляду на положення Інструкції було складено протокол про адміністративне правопорушення. У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається відеозапис.

Таким чином, на думку суду поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача, щодо відсутності доказів, які б вказували на його умисел у неправдивому виклику поліції, не заслуговують на увагу суду, оскільки оглянутим відеозаписом спростовується зазначене.

Отже, факт адміністративного правопорушення доведений належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Отже, постанова серії ГБВ № 589034 від 26 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, винесена поліцейським ВРПП Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Марусиком А.І. в межах повноважень, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, підстави для визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 589034 від 26 травня 2024 року відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, третя особа: інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції Марусик Анатолій Ігорович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: пр-т Перемоги, буд.74 м. Чернігів, 14000).

Третя особа: поліцейський ВРПП Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Марусик Анатолій Іванович (місцезнаходження: вул. Шевченка, 13, м. Чернігів, 14000);

Суддя Хоменко Л.В.