Справа № 201/11101/24
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/201/120/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції поліцейського 2 взводу 4 роти 2 батальйону ОСОБА_2 (третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №295480 від 31.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024р. ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ковальов О.О. ( на підставі ордеру АЕ №1316334 від 10.09.20240) звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовом до УПП Одеській області капрала поліції поліцейського 2 взводу 4 роти 2 батальйону ОСОБА_2 (третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №295480 від 31.08.2024 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України за предметною підсудністю вищевказаний позов належить до юрисдикції місцевих загальних судів як адміністративних судів.

Частиною 1 ст. 25 КАС України встановлена територіальна юрисдикція (підсудність) для справ вказаної категорії, якою визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи, вирішуються адміністративним судом за вибором позивача: судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або судом за місцем знаходження відповідача.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем не надані докази того, що він є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження).

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

У відповідності до ч. 16 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону орган реєстрації здійснює: реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, обрав підсудність за своїм місцем мешкання.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Зважаючи на те, що зареєстрованим місцем проживання поживання не є Соборний район м. Дніпра вищевказана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська і підлягала б передачі на розгляд до Пологівському районному суду Запорізької області, за зареєстрованим місцем проживанням позивача.

Водночас згідно з розпорядженням Верховного Суду від 14.09.2022р. за №49/0/9-22 про заміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області підсудність Пологівського районного суду Запорізької області змінена на Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Частиною 5 ст. 171 КАС України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 КАС України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.318 ч.1 КАС України).

Відповідно до ч. 1ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги, що інститут територіальної юрисдикції розмежовує підсудність справ, суд приходить до висновку, що матеріали адміністративного позову слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду - до Орджонікідзевского суду Запорізької області, у зв`язку з непідсудністю даного позову Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, як адміністративному суду.

Керуючись ст.ст. 25, 29Кодекс адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції поліцейського 2 взводу 4 роти 2 батальйону ОСОБА_2 (третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №295480 від 31.08.2024 рок передати за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду Запорізської області ( 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б).

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

Суддя О.С. Наумова