Справа № 340/1789/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1789/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника адвоката Лісовську О.А., звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про застосування фінансових санкцій від 26.12.2023 р. №1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про застосування фінансових санкцій від 26.12.2023 р. №1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про застосування штрафних санкцій від 25.12.2023 р. № до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2023 податковим органом було проведено фактичну перевірку кіоску, належного позивачу, за наслідком якої було складено акт та в подальшому винесено оспорювані податкові повідомлення-рішення. Позивач наполягає, що перевірку було проведено з чисельними порушеннями вимог чинного законодавства, що, на думку позивача, свідчить про протиправність винесених ППР.

Ухвалою судді від 01.04.2024 року було залишено без руху позовну заяву для усунення недоліків (а.с. 23).

У встановлений суддею строк представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків та відповідні докази (а.с. 25-27).

Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 29).

Від відповідача до суду 25.04.2024 надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити.

Вказав, що дійсно податковим органом було проведено фактичну перевірку за місцем здійснення господарської діяльності позивача кіоск по АДРЕСА_2 , під час якої встановлено факт здійснення реалізації тютюнових виробів без отримання відповідної ліцензії, факт реалізації тютюнових виробів, немаркованих марками акцизного податку встановленого зразка, а також факт непроведення розрахункових операцій через РРО та невидачу розрахункового документу встановленого зразка, що у подальшому обумовило винесення оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Зазначив, що наказ на проведення перевірки був належним чином обґрунтований здійсненням функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з посиланням на п. 80.2.5 ст. 80 ПК України, що є необхідною та достатньою підставою для проведення фактичної перевірки.

Вказав, що у наказі на призначення перевірки було зазначено адресу такої перевірки кіоск по АДРЕСА_2 , оскільки більш точної адреси контролюючому органу не було відомо, вказаний кіоск не мав жодних ідентифікуючих вивісок, табличок, тощо.

Зазначає, що відповідач діяв виключно у межах своєї компетенції у спосіб та на підставі, визначених законом, а отже спірні ППР винесені правомірно та скасуванню не підлягають (а.с. 32-34).

29.04.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач на заявлених позовних вимогах наполягав, позов просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 57-61).

Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надходило.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 29.09.2023 року зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид діяльності 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 19).

Також встановлено, що у період часу з 15 години 10 хвилин 15 листопада 2023 року по 15 годину 00 хвилин 22.11.2023, за адресою знаходження господарської одиниці кіоск по вул. Центральна, 31 у с. Велика Виска, ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку позивача щодо додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, за наслідками проведення якої податковим органом складено Акт від 22.11.2023 №8586/11-28-09-01/ (а.с. 43-44).

Перевірка проведена на підставі наказу №1281-п від 01.11.2023 (а.с. 37), направлень на перевірку №2760 від 14.11.2023 (а.с. 39), №2758 від 14.11.2023 (а.с. 39-зворот). Зміст зазначених направлень на перевірку свідчить про те, що такі направлення перед початком проведення перевірки були пред`явлені позивачу (ФОП ОСОБА_1 особисто), якому також вручено копію наказу №1281-п від 01.11.2023, про що свідчить особистий підпис зазначеної особи.

Фактичній перевірці передувало проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг), під час якої перевіряючими у вищезазначеному кіоску, належному позивачу, було придбано 1 пачку сигарет "Marlboro" без марки акцизного податку вартістю 66,00 грн., та 1 пачку сигарет "Bond" вартістю 74,00 грн., на загальну суму 140,00 грн., під час придбання яких РРО не використовувався (відсутній), розрахунковий документ не видавався, про що складено відповідний Акт (а.с. 42).

Відповідно до висновків проведеної перевірки, відображених а Акті №8586/11-28-09-01/, податковим органом встановлено порушення частини 23 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", абзацу 3 частини 4 статті 11 цього ж Закону, а також пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме здійснення реалізації тютюнових виробів без отримання відповідної ліцензії, реалізація тютюнових виробів, немаркованих марками акцизного податку встановленого зразка, не видача розрахункового документу за реалізований товар.

За наслідками виявлених порушень податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №1 від 26.12.2023, яким застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн., податкове повідомлення-рішення №1 від 26.12.2023, яким застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн., та податкове повідомлення-рішення №4 від 25.12.2023, яким застосовано штрафні санкції на суму 350,00 грн. (а.с. 8, 10, 11).

Даних про оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку до вищестоящого органу матеріали справи не містять.

Разом з тим, не погоджуючись з такими рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 80.1 статті 81 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Крім цього, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може також проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 19 жовтня 2022 у справі № 560/4883/21, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 5 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 22 травня 2018 року у справі № 810/1394/16.

Як встановлено судом, матеріали справи містять наказ ГУ ДПС в Кіровоградській області №1281-п від 01.11.2023 (а.с. 37), у якому зазначено однією з підстав проведення перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері ліцензування, виробництва, придбання, зберігання, транспортування та обліку підакцизних товарів, з посиланням при цьому на п.п. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 ПК України, що є обставиною, яка, на думку суду, надавала право податковому органу проводити фактичну перевірку позивача.

Крім цього, зазначений наказ також містить посилання на доповідну записку управління контролю за підакцизними товарами від 01.11.2023 №981/11-28-09-01-07, яка в свою чергу містить інформацію, у тому числі про виявлені факти реалізації тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії, марок акцизного податку та з підробленими марками акцизного податку з кіосків по АДРЕСА_2 (а.с. 40-41), що, на думку суду, доводить правомірність визначення у наказі №1281-п від 01.11.2023 підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, як підстави проведення перевірки.

Підпунктами 1-4 пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадові особи податкового органу, приступаючи 15.11.2023 до проведення фактичної перевірки позивача, пред`явили останньому направлення на проведення такої перевірки, службові посвідчення, а також надали під розписку копію наказу про проведення перевірки, який містив, серед іншого, встановлені законом підстави для проведення такої перевірки.

Суд не приймає доводів позивача щодо неконкретного зазначення місця проведення перевірки а також того, що перевірка проведена не за адресою реєстрації ФОП, у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до Додатку №7 до наказу від 01.11.2023 №1281-п (а.с. 38) та направлень на перевірку (а.с. 39, 39-зворот), адреса об`єкта, що перевіряється (кіоск), зазначено наступним чином: Кіровоградська обл., Новоукраїнський р-н, с. Велика Виска, вул. Центральна.

Водночас, відповідно до матеріалів справи, місцезнаходження фізичної особи-підприємця АДРЕСА_3 (а.с. 19).

Разом з тим, аналіз вищенаведеної норми статті 81 ПК України свідчить про те, що наказ про проведення фактичної перевірки та направлення на проведення такої перевірки мають містити, серед іншого, реквізити суб`єкта, або ж адресу об`єкта (у разі проведення перевірки в іншому місці), який перевіряється.

Отже, Законом передбачено можливість перевірки об`єкта, який розташований не за юридичною адресою платника податку.

На переконання суду, контролюючим органом у наказі на проведення перевірки та відповідних направленнях на перевірку максимально чітко конкретизовано ознаки та адресу об`єкту, що перевірявся, враховуючи відсутність нанесених ззовні на такому кіоску будь-яких ідентифікуючих ознак (вивіски, таблички, зазначення суб`єкта господарювання, поштової адреси, тощо).

Відповідно до пункту 80.10 статті 80 ПК України, порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Суд зазначає, що Акт про результати перевірки від 22.11.2023 не містить жодних зауважень позивача.

За таких обставин, суд не знаходить в діях відповідача порушень вимог чинного законодавства щодо порядку призначення та проведення фактичної перевірки позивача, що мала місце з 15 по 22 листопада 2023 року.

Що стосується встановлених в Акті перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначаються Законом України " Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі Закон №481).

Відповідно до частини 23 статті 15 Закону №481, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Позивачем не надано до суду жодних доказів наявності у нього станом на час проведення спірної перевірки діючої ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.

Крім цього, відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Разом з тим, перевіркою встановлено реалізацію позивачем сигарет "Marlboro", непромаркованих маркою акцизного податку встановлено зразка, що відображено як а Акті перевірки, так і в Акті проведення контрольної розрахункової операції; вказаний факт позивачем жодним чином не спростовано.

Крім цього, правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі Закон №265). Дія вказаного Закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти). Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.

Отже, вказана норма Закону зобов`язує суб`єкта господарювання при продажу товарів, зокрема підакцизних товарів, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій та надавати особі, яка отримує товар, розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції.

Матеріалами справи встановлено, що позивач не використовував РРО при продажу підакцизного товару під час проведення контрольної розрахункової операції та не видав відповідний розрахунковий документ, що свідчить про порушення ним наведених норм Закону. Такі факти, встановлені відповідачем під час перевірки, позивачем також не спростовані.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання відповідачем доводів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність його рішень, дій чи бездіяльності, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність спірних дій та рішень підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже, судом не встановлено будь-яких ознак протиправності в діях податкового органу під час винесення спірних податкових повідомлень-рішень, а тому позовні вимоги щодо визнання їх протиправними та скасування є такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, стягненню не підлягають.

Доказів понесення відповідачем судових витрат у справі до суду не надано.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити фактично понесеними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО