Справа № 160/3085/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2024 рокуСправа №160/3085/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Павлоградська міська рада, про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради (далі відповідач, КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Павлоградська міська рада, в якій позивач просить:
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023 адміністративна справа розподілена судді Юркову Е.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 позовну заяву повернуто позивачеві.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській у справі повернуто.
Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 в адміністративній справі №160/3085/23 скасовано, матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
13.02.2024 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 160/3085/23 після перегляду апеляційним судом ухвали суду від 21.02.2023 у справі щодо повернення позовної заяви.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду адміністративну справу №160/3085/23 передано судді Юркову Е.О.
Розпорядженням від 13.02.2024 №75д призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із перебуванням судді Юркова Е.О. у тривалій відпустці.
За результатами повторного автоматизованого розподілу справи від 13.02.2024 адміністративну справу №160/3085/23 передано судді Бухтіяровій М.М.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що в матеріалах справи міститься копія позовної заяви, без додатків до неї та без доказів направлення позовної заяви з додатками іншим учасникам справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
23.02.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано клопотання про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 продовжено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 16.02.2024, на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду.
05.03.2024 від позивача до суду надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого було долучено оригінал позовної заяви з додатками.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3085/23; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено строк відповідачу для подання відзиву позов, а також третій особі - для надання пояснень щодо позовних вимог.
Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
01.04.2024 Павлоградською міською радою подані письмові пояснення, в якому зазначає не погодження з позовними вимогами з наступного. Відповідно до затвердженого рішенням Павлоградської міської ради №904-35/VIII від14.03.2023 статуту, КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР є об`єктом права власності територіальної громади міста Павлограда. Засновником підприємства є Павлоградська міська рада, яка володіє і має право розпоряджатися майном, яке знаходиться на балансі підприємства. Надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків можливе у разі наявності таких обставин: недостатність коштів, які перебувають у власності платника податків; наявність податкової застави; вручення податкової вимоги про сплату боргу за 30 днів. Пунктом 87.3.2 ст. 87 ПК України передбачено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків. Відповідно до п.5.4 Статуту КП діє на основі комунальної власності територіальної громади. Пунктом 8.1 Статуту передбачено, що все майно відповідача перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлограда, і закріплюється запідприємством на праві господарського відання. Отже, власником майна підприємства є територіальна громада міста Павлограда і управління ним згідно з чинним законодавством здійснює Павлоградська міськарада. Однак, рішення на згоду реалізації майна Павлоградська міська рада не давала. Крім того, позивач не визначив дебіторську заборгованість відповідача джерелом погашення боргу, не вжив заходів щодо укладання відповідного договору, тобто порушило черговість вжиття заходів щодо погашення податкового боргу. За таких обставин, позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню.
24.04.2024 позивачем подано заяву про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 30.04.2024 у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Статуту Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради, підприємство створено на базі майна Дочірнього підприємства обласного комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» - «Павлоградтеплоенерго», яке передано у власність територіальної громади м. Павлограда, і здійснює свою діяльність згідно з чинного законодавства України, яке регулює організаційно-господарську діяльність, рішеннями Павлоградської міської ради та цим Статутом. Підприємство є об`єктом права власності територіальної громади міста Павлограда. Засновником підприємства є Павлоградська міська рада.
Згідно з відомостей з інтегрованої картки, довідкою про стан розрахунків з бюджетом станом на 12.12.2022 за відповідачем обліковується податковий борг з ПДВ в сумі 80527104,04грн., з яких: 74072142,64грн. недоїмка, 6454961,40грн. пені. (а.с.159 т.2)
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі №160/13280/19 позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто податковий борг з Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» () на користь держави в сумі 18793057,31 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі №160/13280/19 набрало законної сили 26.03.2020.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з вказаним рішенням суду станом на 15.11.2019 за відповідачем обліковується новостворений податковий борг з ПДВ у сумі 18793057,31грн. Податковий борг у сумі 18793057,31 грн. складається з основного платежу - 4027959,00 грн., штрафні санкції - 13890046,43 грн., пеня - 875051,88 грн., та виник на підставі:

податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.10.2018 термін сплати 30.10.2018, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 4 767,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.11.2018 термін сплати 30.11.2018, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 71 210,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.12.2018 термін сплати 30.12.2018, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 7 545,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 21.01.2019 термін сплати 30.01.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 5 010,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.02.2019 термін сплати 01.03.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 8 657,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.03.2019 термін сплати 30.03.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 4 698,00грн.;

уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України № за 01.12.2017 в розмірі 7 500,00 грн., штрафна санкція нарахована платником самостійно (3 відсотка) становить 225,00 гри.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 22.04.2019 термін сплати 30.04.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 1 147 816,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.05.2019 термін сплати 30.05.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 864 925,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 20.06.2019 термін сплати 30.06.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 621 911,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 18.07.2019 термін сплати 30.07.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 451 278,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.08.2019 термін сплати 30.08.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 497 576,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 19.09.2019 термін сплати 30.09.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 331 395,00грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість N від 18.10.2019 термін сплати 30.10.2019, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 3 671,00грн.

податкове повідомлення-рішення 12.12.2018 № на суму 12 836 167,58 грн., яке 22.12.2019 року вручено засобами поштового зв`язку;

податкове повідомлення-рішення 31.10.2019 № на суму 46 343,66 грн., яке вручено засобами поштового зв`язку;

податкове повідомлення-рішення від 15.01.2019 № на суму 2 200,00 грн., яке вручено засобами поштового зв`язку;

податкове повідомлення-рішення 20.02.2019 № на суму 14 416,33 грн., яке вручено засобами поштового зв`язку;

податкове повідомлення - рішення 08.04.2019 № на суму 681 480,74 грн., яке вручено засобами поштового зв`язку;

податкове повідомлення - рішення від 04.04.2019 № на суму 48 000,00 грн., яке вручено засобами поштового зв`язку;

податкове повідомлення рішення від 10.06.2019 № на суму 261 155,38 грн., яке вручено засобами поштового зв`язку;

податкове повідомлення рішення від 12.08.2019 № на суму 57,74 грн., яке вручено засобами поштового зв`язку.

Крім того, у зв`язку із несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ платнику відповідно до пункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахована пеня у розмірі 875 051,88 грн.

У зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, в автоматичному режимі сформовано та вручено КП «Павлоградтеплоенерго» першу податкову вимогу від 27.05.2003 №1/630 та другу податкову вимогу від 03.07.2003 № 2/824 (а.с.157 т.2).

На виконання вказаного рішення суду та в порядку статті 95 Податкового кодексу України позивачем виставлено інкасові доручення від 26.09.2022 №14835, №14836, №14833, №14834, №14839, №14840, №14837, №14838, від 09.09.2022 №14708, від 27.05.2020 №2353.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у відповідності до норм Закону України від 21.12.2000 №2181-111 «Про порядок погашення зобов`язань платника податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковим керуючим були складено акти опису майна від 13.08.2009 №1, №5, №6, №73, №71, №76, №77, №78, №85, №87, №88, №90, №97, №128, №130, №141, №150.

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 19.05.2022, 31.05.2022, 16.05.2022, 17.05.2022 зареєстровано податкову заставу за реєстраційними номерами: 29833219, 29833314, 29833349, 29852432, 29852420, 29833223, 29852480, 29852466, 29826697, 29828435, 29828450, 29828573, 29828487, 29826429, 29826432, 29826661, 29833116, відповідно.

15.03.2013 відповідно до статті 89 ПК України прийнято рішення №7845/10/19/630-03342250 про опис майна КП «Павлоградтеплоенерго» у податкову заставу.

На підставі рішення від 15.03.2013 №7845/10/19/630-03342250 проведено опис майна КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР у податкову заставу, про що податковим керуючим складено акти опису майна від 23.09.2020 №03342250/34/10, від 29.09.2022 №03342250/592/10.

У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.09.2020 та 30.09.2022 зареєстровано податкову заставу за реєстраційними номерами: 28144952 та № 30062795, відповідно.

Позивач у позові зазначає, що станом на 01.12.2022 загальна вартість майна КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР, описаного в податкову заставу, становить 15 942 740,62грн.

30.08.2022 Павлоградська міська рада Дніпропетровської області на 27 сесії VIII скликання рішенням №715-27/VIII від 30.08.2022 надала згоду Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області на реалізацію майна, що знаходиться на балансі КП «Павлоградтеплоенерго», в рахунок погашення податкового боргу.

Згідно з додатків до вказаного рішення, загальна сума балансової вартості майна, що знаходиться на балансі КП «Павлоградтеплоенерго», становить 1256547,99 грн.

З огляду на наведені обставини, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду із цим позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу у розміру 18793057,31 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Норми підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлюють, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями абзацу першого підпункту 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно із підпунктом 87.2 статті 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, про що зазначено у пункті 88.1 статті 88 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 88.2 вказаної статті, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

При цьому, відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, встановлено, що право податкової застави виникає:

89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.

Відповідно до підпунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Нормами пункту 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 95.9 статті 95 ПК України, у разі якщо продажу підлягає майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Дослідження вказаних норм дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Тобто, обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28.03.2023 у справі № 440/11471/21.

При вирішенні вимог про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, до предмету доказування входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків. Тобто при застосуванні приписів статті 95 ПК України з`ясування вказаних обставин є першочерговим.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.09.2023 у справі №480/492/22.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що станом на 12.12.2022 за відповідачем рахується податковий борг з ПДВ в сумі 80527104,04грн., з яких: 74072142,64грн. недоїмка, 6454961,40грн. пені.

В межах спірних правовідносин позовні вимоги заявлені щодо надання дозволу на погашення податкового боргу у розмірі 18793057,31грн. за рахунок майна до КП «Павлоградтеплоенерго`ПМР, що перебуває у податковій заставі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем вчинялись дії щодо стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 18793057,31 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі №160/13280/19 стягнуто податковий борг з Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» на користь держави в сумі 18793057,31грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі №160/13280/19 набрало законної сили 26.03.2020.

Отже, наявність податкового боргу з ПДВ у сумі 18793057,31грн. підтверджена вказаним рішенням суду, що набрало законної сили.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 по справі №160/13280/19 позивач вчиняв певні дії, спрямовані на погашення податкового боргу за рахунок грошових коштів платника.

Однак, незважаючи на те, що відповідач має податковий борг у сумі 18793057,31грн., визнаний судом, а також наявне майно, що перебуває у податковій заставі, суд приходить до висновку, що заявляючи позовні вимоги про надання дозволу на погашення цієї суми податкового боргу за рахунок майна КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР, що перебуває у податковій заставі, позивачем не доведено вчинення усіх передбачених законом дій, що передують процедурі погашення боргу за рахунок майна.

З наданих до суду доказів вбачається, що інкасові доручення (розпорядження) №14835 від 26.09.2022 та №14836 від 26.09.2022 повернуті без виконання банківською установою у зв`язку з тим, що дата отримання банком платіжної вимоги перевищує 30 календарних днів з дати її складання.

Інкасові доручення (розпорядження) №14833 від 26.09.2022, №14834 від 26.09.2022 повернуті установою банку без виконання у зв`язку з тим, що арештовані кошти забороняється використовувати до надходження платіжної інструкції за тим виконавчим документом суду, для забезпечення виконання якого накладався арешт.

Інкасові доручення (розпорядження) №14837 від 26.09.2022 та №14838 від 26.09.2022 не було отримано установою банку, оскільки поштове відправлення повернуто позивачу за закінченням терміну зберігання.

При цьому, долучені позивачем інкасові доручення (розпоряджень) №14839 від 26.09.2022, №14840 від 26.09.2022 не містять відомостей про їх виконання.

Також, судом встановлено, що частина долучених до матеріалів справи інкасових доручень (розпоряджень) стосується іншої суми податкового боргу за іншими судовими рішеннями: інкасове доручення (розпорядження) №14484 від 24.01.2022 на суму податкового боргу 9381672,54грн. за рішенням суду по справі №160/7146/19; інкасове доручення (розпорядження) №2542 від 26.08.2021 на суму податкового боргу 9381672,54грн. за рішенням суду по справі №160/7146/19; інкасове доручення (розпорядження) №2314 від 24.05.2021 на суму податкового боргу 3446556,71грн. за рішенням суду по справі №804/3144/17; інкасове доручення (розпорядження) №2609 від 07.09.2021 на суму податкового боргу 9381672,54грн. за рішенням суду по справі №160/7146/19; інкасове доручення (розпорядження) №2705 від 16.09.2021 на суму податкового боргу 9 381 672,54грн. за рішенням суду по справі №160/7146/19, інкасове доручення (розпорядження) №14381 від 08.12.2021 на суму податкового боргу 9381672,54грн. за рішенням суду по справі №160/7146/19.

При цьому, відповідно до даних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області станом на 12.2022 відповідач має 46 відкритих рахунків у банківських установах, зокрема, в АТ «А-Банк», АТ «Кредобанк», АТ «Ідея Банк», АТ «ПУМБ», АБ «Украгазбанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ КБ «Радабанк», АТ «МетаБанк», АТ «Таскомбанк», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Південний», АТ «ОТП Банк», ДОВ «Ощадбанк» м. Дніпро, АТ «Правекс Банк», АТ «Мотор-Банк», АТ «Банк Січ», ПАТ «МТБ Банк», АТ «Полтава-банк», АТ «КБ «Глобус», АТ АКБ «Львів», Полікомбанк.

Доказів направлення інкасових доручень на всі відкриті банківські рахунки відповідача та доказів відсутності на таких рахунках відповідача грошових коштів на погашення податкового боргу у сумі 18793057,31грн. на час звернення до суду із цим позовом позивачем не надано, а матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, позивачем не в повній мірі вжито заходи щодо стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, як передумови до звернення до суду із даним позовом в порядку, визначеному абзацом другим та третім пункту 95.3 статті 95 ПК України. Належних доказів на підтвердження вчинення позивачем усіх необхідних заходів з метою доведення такої обставини, як відсутність коштів на момент звернення податкового органу до суду на усіх відкритих рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, не надано.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена відсутність коштів на рахунках КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР у банках, що унеможливлює наразі надання податковому органу судового дозволу на погашення податкового боргу у сумі 18793057,31грн. за рахунок майна такого платника податків.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якою державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено вчинення усіх передбачених чинним законодавством дій, що передують зверненню до суду із цим позовом.

Враховуючи викладене, позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) до Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради (, місцезнаходження: 51413, Дніпропетровська область, Павлоградський район, м. Павлоград, вул. Промислова, буд.13А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Павлоградська міська рада (, місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 95) про надання дозволу на погашення суми податкового боргу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова