Справа № 400/8289/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 вересня 2024 р. № 400/8289/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Птичкіна В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 (далі позивач) адвокат Шавров Ігор Ігорович (далі представник позивача) подав до Миколаївського окружного адміністративного суду позовну заяву, що містила вимоги:

«Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 … у вигляді відмови звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 … з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю …

Зобов`язати Військову частині НОМЕР_1 … прийняти рішення про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 …».

Ухвалою від 09.09.2024 суд залишив позов ОСОБА_1 без руху.

11.09.2024 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом «… заборони військовій частині НОМЕР_1 в особі її посадових осіб вчиняти дії щодо відправлення ОСОБА_1 нести військову службу та виконувати бойові завдання в інших військових частинах або на території активних бойових дій, до набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №400/8289/24 …».

На обґрунтування заяви представник позивача, зокрема, зазначив, що «… на сьогоднішній день виникла фактична загроза подальшого виконання рішення суду у справі №400/8289/24, у зв`язку з тим, що в будь-який момент Позивача можуть відправити нести військову службу на першу лінію фронту, на території з активними бойовими діями, відтак існує загроза життю Позивача, допоки суд буде вирішувати питання щодо існування або спростування факту протиправності оскаржуваних дій Відповідача … Позивач вважає … відмову Відповідача протиправною, оскільки у нього наявні законні підстави для звільнення з військової служби … якщо не вжити заходи забезпечення позову, то заявник ОСОБА_1 може бути відправлений командиром військової частини НОМЕР_1 нести військову службу на першій/ближчій лінії фронту, і ті дії, які він оскаржує у своєму позову, вже будуть фактично вчинені. Це, у свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, адже неможливо утриматись від вчинення певних дій, коли вони вже вчинені і наслідки таких дій для заявника вже настали … В даному випадку, звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 вказує, що: 1) дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у розгляді, прийнятті та задоволенні рапорту ОСОБА_1 є протиправними, що порушує законне право військовослужбовця на звільнення; 2) невжитті заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову, адже норми чинного законодавства щодо надання можливості звільнення з військової служби поширюються на ОСОБА_1 , проте представниками Відповідача проігноровано таке законне право …».

При вирішенні заяви суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Одним з видів забезпечення позову є заборона відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі цих норм суд встановив, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

По-перше, позивач є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 . Інформацією про те, яким чином і де саме ОСОБА_1 проходитиме в подальшому військову службу, про те, чи буде прийнято рішення про «… відправлення ОСОБА_1 нести військову службу та виконувати бойові завдання в інших військових частинах або на території активних бойових дій …», не володіють ані позивач, ані суд. Отже, підстави для тверджень про існуючу загрозу життю позивача відсутні.

По-друге, статтею 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина сьома).

Пунктом 233 (розділ ХІІ) затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України встановлено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Отже, подання рапорту є обов`язковою умовою для реалізації права на звільнення з військової служби, про яке зазначено у позові та у заяві про забезпечення позову.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд вказав, що у позові не зазначені (та, відповідно, не додані до позовної заяви) докази, якими підтверджуються фактичні обставини, - відмова відповідача від звільнення позивача.

Відсутні посилання на ці докази і у заяві про забезпечення позову.

Відсутність на час розгляду цієї заяви доказів на підтвердження того факту, що позивач подав до відповідача рапорт про звільнення, не дає підстав для висновків про те, що ОСОБА_1 вчинив відповідні дії, що були спрямовані на реалізацію ним права на звільнення, про те, що відповідач допустив бездіяльність, про те, що виконання рішення суду або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав позивача можуть бути ускладненими або неможливими (пункт 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України). Відсутність доказів на підтвердження допущення відповідачем бездіяльності виключає висновок суду про те, що бездіяльність є очевидно протиправною (пункт 2 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України).

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна