Справа № 200/6367/24
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

16 вересня 2024 року Справа №200/6367/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Зінченко О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі- відповідач), в якій просить суд:

-стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість у розмірі 284 346 грн. (з 10 жовтня 2019 року по 10 вересня 2020 року).

В обґрунтування вимог зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі № 200/6913/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 18 від 05.01.2024 щодо перерахунку пенсії за період з 10 жовтня 2019 року по 10 вересня 2020 року без максимального обмеження у розмірі: з 10.10.2019 по 30.11.2019 42151,26 грн; з 01.12.2019 по 30.06.2020 42 169,76 грн; з 01.07.2020 по 10.09.2020 42 188,26 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату заборгованості, проте відповідач повідомив, що доплата, нарахована на виконання рішення суду №200/6913/21 за період з 10.10.2019 по 10.09.2020 складає 284346,63 грн. Доплата, нарахована на виконання рішення суду №200/6913/21 за період з 10.10.2019 по 10.09.2020 у розмірі 284 346,63 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення коштів.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі № 200/6913/21 позовні вимоги позивача задоволено частково: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області, яка оформлена листом від 1 квітня 2021 року № 345-652/М-02/8-0531/21 про відмову ОСОБА_1 в обчисленні (перерахунку) та виплаті пенсії за вислугу років з 10 жовтня 2019 року в порядку та розмірах, визначених ч.ч. 2-4 ст. 86 Закону України Про прокуратуру із розрахунку середнього заробітку за останні 60 місяців роботи із застосуванням до виплат коефіцієнта загального підвищення окладів та надбавок до нього, який наведений у довідці № 14-51 вих-21 від 21 лютого 2021 року; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 починаючи з 10 жовтня 2019 року відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 86 Закону України Про прокуратуру із додаванням в заробіток для обчислення пенсії розмір виплат із розрахунку 60 відсотків від середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців перед зверненням за пенсією, розділених на 60, з коригуванням із застосуванням коефіцієнту загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього та із врахуванням суми посадового окладу, надбавки за вислугу років, окладу за військовим званням, які наведені у довідці №14-51 вих-21 від 09 лютого 2021 року Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних з додатком до неї; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області здійснити перерахунок розміру пенсійного забезпечення у зв`язку із збільшенням посадового окладу ОСОБА_1 з 11 вересня 2020 року; стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за період з 10 жовтня 2019 по 28 лютого 2021 року у розмірі 265 886,76 (Двісті шістдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривен 76 копійок; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 200/6913/21 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 200/6913/21 задоволено частково, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 200/6913/21 скасовано в частині відмови у задоволені позовних вимог про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо встановлення обмеження розміру пенсії та зобов`язання виплачувати пенсію без обмеження її максимального розміру та задовольнити ці вимоги: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та скасувати рішення № 18 від 24 лютого 2021 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 10 жовтня 2019 року відповідно до ч. 2-4 ст. 86 Закону України Про прокуратуру без її максимального обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність; в іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 200/6913/21 залишено без змін.

Вказане судове рішення набрало законної сили 21.08.2023 року, виконавчі листи по справі видано 19 вересня 2023 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати заборгованості, яка утворилась після перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2021 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023 по справі №200/6913/21 з 10.10.2019 по 10.09.2020.

Відповідач повідомив, що доплата, нарахована на виконання рішення суду №200/6913/21 за період з 10.10.2019 по 10.09.2020 складає 284346,63 грн. Доплата, нарахована на виконання рішення суду №200/6913/21 за період з 10.10.2019 по 10.09.2020 у розмірі 284346,63 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Як вказувалось вище, у межах цього позову позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 284 346 грн. (з 10 жовтня 2019 року по 10 вересня 2020 року).

Тобто, позивач, звертаючись із цим позовом, просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області фактично виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі № 200/6913/21, з урахуванням висновків постанови Першого апеляційного адміністративного суду, не погоджуючись із невиплатою заборгованості, нарахованої на їх виконання.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 у справі № 686/23317/13-а та 16 лютого 2019 у справі № 816/2016/17.

Згідно статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням судового рішення в такій справі.

Наведені спеціальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, а тому виключається можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суд зауважує, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі № 200/6913/21 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 260/1898/22, від 16 березня 2023 року у справі № 640/12697/21, від 30 листопада 2023 року у справі № 420/6135/22.

Суд зазначає, що спірні правовідносини мають бути вирішені в межах виконання рішення у справі № 200/6913/21, а не окремого позову.

Тому розгляд справи № 200/6367/24 за правилами адміністративного судочинства неможливий.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду у справі №640/20021/22 від 30.01.2024.

Пунктом першим частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України,

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наявні у розглядуваному випадку підстави для відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення коштів .

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 170, 243, 248 , 256, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, відповідно до статті 295 КАС України.

Згідно приписів статті 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала складена та підписана 16 вересня 2024 року.

Суддя О.В. Зінченко