Справа № 500/4401/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4401/24

16 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить:

визнати протиправною дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 22.08.1992 по 16.12.1997 та з 03.06.2013 по 05.09.2015;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 22.08.1992 по 16.12.1997 та з 03.06.2013 по 05.09.2015;

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати призначити і провести виплату ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням ст.55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 12.03.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №65 від 31.05.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, так як відсутній достатній стаж роботи на пільгових умовах.

Беручи до уваги те, що факт роботи на посаді електрозварника, що передбачена Списком №2, з 22.08.1992 по 16.12.1997 та з 03.06.2013 по 05.09.2015 підтверджується відповідними відомостями трудової книжки, а надати докази проведення атестації робочого місця "електрозварника" за всі періоди роботи на цій посаді не має можливості з об`єктивних причин, позивач вважає таке рішення протиправним та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач звернувся 24.05.2024 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №65 від 31.05.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Страховий стаж позивача згідно даних трудової книжки та даних персоніфікованого обліку за результати розгляду заяви складає 35 років 08 місяці 19 днів, стаж для призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку №2 складає 9 років 03 місяці 10 днів, вік заявника на момент звернення 54 роки 2 місяці 12 днів, за результатами розгляду заяви до страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів.

За рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №6 від 17.05.2024 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області підтверджено такі періоди роботи позивача: з 09.01.1991 по 21.08.1992, з 17.12.1997 по 31.12.1997, з 28.09.1998 по 31.12.1998, з 21.09.1999 по 30.11.1999, з 26.09.2000 по 30.11.2000, з 25.09.2001 по 18.12.2001, з 01.10.2002 по 19.12.2002, з 17.09.2003 по 10.11.2003, з 16.10.2006 по 13.08.2012, з 15.11.2012 по 31.05.2013 як пільговий стаж роботи за Списком №2. Так як пільговий стаж роботи позивача за Списком №2, підтверджений належними документами, становить 9 років 03 місяці 10 днів, у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до принципу екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області. На підставі наданих документів встановлено, що станом на момент звернення позивач досяг 54 роки 1 місяць 12 днів. Загального страхового стажу обраховано у розмірі 35 років 08 місяці 19 днів. Пільгового стажу зараховано 9 років 03 місяці 10 днів.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 та підтверджено по Списку №2 наступні періоди роботи з 09.01.1991 по 21.08.1992, з 17.12.1997 по 31.12.1997, з 28,09.1998 по 31.12.1998, з 21.09.1999 по 30.11.1999, з 26.09.2000 по 30,11.2000, з 25.09.2001 по 18.12.2001, з 01.10.2002 по 19.12.2002, з 17.09.2003 по 10.11.2003, з 16.10.2006 по 13.08.2012, з 15.11.2012 по 31.05.2013, які знайшли своє відображення в наступному розгляді документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Оскільки, згідно представлених документів, результати атестації робочих місць за умовами праці по ВАТ "Чортківський цукровий завод" затверджені наказом по підприємству від 17.12.2002 № 147-13р, відповідно відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду роботи заявника з 22.08.1992 по 16.12.1997. Проаналізувавши надані заявником документи та з врахуванням висновків комісії про підтвердження стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішенням №65 від 31.05.2024 відмовлено у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з недостатність пільгового стажу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази та пояснення, викладених у заявах по суті справи, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трудової діяльності працював електрозварником з 09.01.1992 по 31.05.2013 на Чортківському цукровому заводі та з 03.06.2013 по 05.09.2015 на ТОВ "Радехівський цукор", що підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.02.1988.

23.05.1995 Тернопільським облвиконкомом видано позивачу посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія НОМЕР_2 .

За рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №6 від 17.05.2024 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області підтверджено такі періоди роботи позивача: з 09.01.1991 по 21.08.1992, з 17.12.1997 по 31.12.1997, з 28.09.1998 по 31.12.1998, з 21.09.1999 по 30.11.1999, з 26.09.2000 по 30.11.2000, з 25.09.2001 по 18.12.2001, з 01.10.2002 по 19.12.2002, з 17.09.2003 по 10.11.2003, з 16.10.2006 по 13.08.2012, з 15.11.2012 по 31.05.2013, як пільговий стаж роботи за Списком №2.

24.05.2024 позивач звернуся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №65 від 31.05.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. На підставі наданих документів, на момент звернення вік позивача складає 54 роки 2 місяці 12 днів, страховий стаж 35 років 08 місяці 19 днів, пільговий стаж 9 років 03 місяці 10 днів. За результатами розгляду заяви до страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів. Заявник не має права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку за Списком №2 та потерпілого четвертої зони від Чорнобильської АЕС при досягнені віку 54 років у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Право заявник набуде при досягненні віку 55 років, як потерпілий від Чорнобильської катастрофи четвертої зони.

Не погоджуючись з не зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів з 22.08.1992 по 16.12.1997 та з 03.06.2013 по 05.09.2015 та відмовою в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах суб`єктів владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідачів на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силі приписів ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст.144 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Приписами ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обумовлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

При цьому, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637), у відповідності п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Отже, аналіз вище наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах незалежно від віку є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1.

Вищевказаний порядок зокрема визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи (п. 6 Порядку №18-1).

Рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття (п.10 Порядку №18-1).

Так, згідно розділу XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, посада електрозварника та їй подібні, на яких перебував позивача у вказані періоди, внесена до вказаного списку. Вказана посада (професія) також внесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2003 № 36, Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, згідно розділів XXXIII "Загальні професії".

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.02.1988 позивач працював електрозварником з 09.01.1992 по 31.05.2013 на Чортківському цукровому заводі та з 03.06.2013 по 05.09.2015 на ТОВ "Радехівський цукор".

Такі записи не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості чи об`єктивності.

Таким чином, посада електрозварника та їй подібні у періоди роботи позивача передбачена у всіх Списках № 2.

Відповідно до довідки виданої ТОВ "Чортківський цукровий завод" №3/1394 від 30.09.2013, ОСОБА_1 працював повний робочий день на ТОВ "Чортківський цукровий завод" за періоди: з 09.01.1991 по 03.09.1992, з 04.09.1992 по 18.05.2004, з 16.10.2006 по 31.05.2013, виконував газозварювальні роботи та електрозварювальні роботи ручною зваркою в приміщеннях в закритих посудинах і був задіяний на даних роботах повний робочий день за професією (посадою) газоелектрозварник та електрозварник ручного зварювання.

Висновком щодо якості проведеної атестації ВАТ "Чортківський цукровий завод" від 25.12.2002 № 177/05 підтверджено право на пенсію згідно Списку № 2 відповідно до наказу по підприємству від 17.12.2002 № 147-13р працівникам робочого місця "електрозварник ручного зварювання" (ремонтно-механічна служба).

Висновком щодо якості проведеної атестації ВАТ "Чортківський цукровий завод" та ТОВ "Чортківський цукровий завод" від 03.09.2007 №05-02/487, від 14.12.2012 №01-02/601 підтверджено право на пенсію згідно Списку № 2 відповідно до наказів по підприємству від 14.08.2007 №76/Вр, від 15.11.2012 №158а-ВР працівникам робочого місця "електрозварник ручного зварювання".

Відповідно до довідки виданої ТОВ "Радехівський цукор" №851 від 19.12.2023, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ "Радехівський цукор" за період: з 03.06.2013 по 05.09.2015, виконував газоелектрозварювальні роботи та електрозварювальні роботи ручного зварювання і був задіяний на даних роботах повний робочий день.

Висновком №2268 про результати експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці у ТОВ "Радехівський цукор", встановлено, що право пільгових пенсій обґрунтовано підтверджено на робочих місцях, зокрема: "електрозварник ручного зварювання".

Висновком №3522 про результати експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці та встановлення пільг і компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці у ТОВ "Радехівський цукор", встановлено, що право пільгових пенсій обґрунтовано підтверджено на робочих місцях, зокрема: "електрозварник ручного зварювання".

За рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №6 від 17.05.2024 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області підтверджено такі періоди роботи позивача: з 09.01.1991 по 21.08.1992, з 17.12.1997 по 31.12.1997, з 28.09.1998 по 31.12.1998, з 21.09.1999 по 30.11.1999, з 26.09.2000 по 30.11.2000, з 25.09.2001 по 18.12.2001, з 01.10.2002 по 19.12.2002, з 17.09.2003 по 10.11.2003, з 16.10.2006 по 13.08.2012, з 15.11.2012 по 31.05.2013 як пільговий стаж роботи за Списком №2.

Однак, оскільки згідно представлених документів, результати атестації робочих місць за умовами праці по ВАТ "Чортківський цукровий завод" затверджені наказом по підприємству від 17.12.2002 № 147-13р, комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийшла до висновку відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи заявника з 22.08.1992 по 16.12.1997.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання вказаної постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як слідує із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

У п.4 Порядку проведення атестації та пп.1.5 п.1 Методичних рекомендацій визначено, що періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а висловила правову позицію, у відповідності до якої непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, встановлені судом обставини справи та системний аналіз законодавчих норм свідчать про достатність поданих позивачем документів для встановлення факту перебування в період з 22.08.1992 по 16.12.1997 та з 03.06.2013 по 05.09.2015 на посадах, що містяться у Списку №2, а тому казані періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Разом з цим, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не розглядало та, відповідно, не відмовляло рішенням про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №6 від 17.05.2024 зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи позивача з 03.06.2013 по 05.09.2015, оскільки комісіями здійснюється підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та необхідність відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 22.08.1992 по 16.12.1997.

Водночас, проаналізувавши надані позивачем документи та з врахуванням висновків комісії про підтвердження стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішенням №65 від 31.05.2024 відмовлено у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з недостатність пільгового стажу, який склав 9 років 3 місяці 10 днів.

У цьому спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії не наведено жодних обставин не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 03.06.2013 по 05.09.2015.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи безпідставно не зараховані до пільгового стажу позивача періоди з 22.08.1992 по 16.12.1997 та з 03.06.2013 по 05.09.2015 на посадах, що містяться у Списку №2, суд приходить до висновку про невідповідність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №65 від 31.05.2024 про відмову у призначенні позивачу пенсії критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

Аналіз зазначеної норми, у її взаємозв`язку з ч.2 ст.2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

При цьому, застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано усі визначені законом умови, необхідні для одержання пенсії за віком на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Відповідно до приписів розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3). Після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії (п.4.10).

Заяву про призначення пенсії позивач подав за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

З огляду на викладене, оскільки вирішення питання, наявності права на пенсію (підрахунку пільгового стажу) є прерогативою пенсійного органу, суд вбачає у необхідності захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 03.06.2013 по 05.09.2015 та повторно розглянути заяву позивача від 24.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та прийняти рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності оскаржуваних дій, рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору розмірі 800,00 грн. згідно платіжної інструкції на суму 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 22.08.1992 по 16.12.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 22.08.1992 по 16.12.1997.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №65 від 31.05.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 03.06.2013 по 05.09.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та прийняти рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі збору в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі збору в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: площа Народна, 4, м.Ужгород, Закарпатська область, 88001, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.