Справа № 333/2695/24
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2695/24
Провадження № 2-а/333/69/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Кальній Д.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено,11.03.2024 року відносно ОСОБА_1 інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП Мирошніченко Артуром Вячеславовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА № 122447 за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно Постанови, 04 березня 2024 року о 12 годині 40 хвилини в м.Запоріжжя, на перехресті вул. 12 квітня та вул.Перемоги будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїни), не огородив її, та не позначив дорожніми знаками, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п.4.2.1 ДСТУ 3587-22, ст.12 Закона України «Про дорожній рух», 1.5 ГІДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова є незаконною, необгрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права без повного та всебічного з`ясування обставин справи і така, яка на підставі п.3 ч.1, ст. 293 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю з наступних підстав:

Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 вказаної статті, можуть бути посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Відповідно до Наказу начальника КП «ЕЛУАШ» № 26 від 17 липня 2023 року, ОСОБА_2 призначено начальником шляхо-експлуатаційної дільниці № 2 ( Вознесенівський район) КП «ЕЛУАШ».

Відповідно до Наказу начальника КП «ЕЛУАШ» Пархоменка Д.О. № 83/1 від 17 липня 2023 року ОСОБА_2 - начальника шляхово- експлуатаційної дільниці №2 (Вознесенівський район) КП «ЕЛУАШ» призначено відповідальною особою за належним утриманням та ремонтом доріг, які розташовані на території Вознесенівського району міста Запоріжжя.

Проїзна частина дороги - перехрестя вулиці 12 квітня та вул.Перемоги в м.Запоріжжя знаходиться на території Вознесенівського району м.Запоріжжя.

Таким чином начальник КП «ЕЛУАШ» ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.І ст.140 КУпАП.

Разом з тим, в частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, спірна постанова серії ББА № 122447 від 11.03.2024 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Вказана норма є бланкетною, оскільки правила, норми і стандарти при утриманні автомобільних доріг і вулиць не визначені КУпАП.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху передбачені ДСТУ 3587-2022. «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану».

Згідно приписів ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; посада та ін.

В частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.І ст.140 КУпАП, спірна постанова серії ББА № 122447 від 11.03.2024 р. не містить відображення суб`єктивної сторони.

Комунальне підприємство «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» (далі КП «ЕЛУАШ» або підприємство) створене Запорізькою міською радою з метою здійснення соціально важливих для життєдіяльності міста Запоріжжя основних видів діяльності: виконання робіт з будівництва, реконструкції, капітального, поточного ремонту автомобільних доріг та мереж зливової каналізації, робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг та мостів на маршрутах руху пасажирського транспорту, зупинок міського транспорту, зливової мережі міста, тощо.

Підприємство з 2022 року є балансоутримувачем об`єктів дорожньої інфраструктури міста Запоріжжя (доріг, тротуарів, мостів, зупинкових комплексів, зливової мережі, тощо), та за виконані роботи на вказаних об`єктах отримує оплату як одержувач бюджетних коштів за затвердженими Планами використання бюджетних коштів в розрізі кожного виду робіт/послуг.

Станом на 04.03.2024 року, видатки на надання послуг з поточного ремонту доріг Програмою комплексного благоустрою вулично-дорожньої мережі, міських територій та реалізації повноважень в сфері охоронної діяльності на 2023-2025 роки не передбачені, що підтверджується відповіддю Директора департаменту муніципального управління.

Зазначає, начальник КП «ЕЛУАШ» ОСОБА_1 не тільки не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, відповідно до протоколу ББА № 122447 від 11.03.2024 року, але якщо і був би, то в його діях відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а відповідно і склад адміністративного правопорушення.

Вважає, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та помилково накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ББА № 122447 від 11.03.2024 року, винесену інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області Мирошниченком Артуром Вячеславовичем, за якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень. Закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2024 року провадження по справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк.

03.06.2024 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Малій О.М. надано відзив на позовну заяву відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи про те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Під час несення служби 11.03.2024, інспектором ВБДР управління патрульної поліції, було виявлено правопорушення за адресою: перехрестя вул. 12-квітня та вул. Перемоги. В наступному, інспектором ВБДР управління патрульної поліції, було встановлено суб`єкт адміністративного правопорушення та винесено постанову на громадянина ОСОБА_1 , який будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан автомобільних доріг, не вжив заходів, щодо ліквідації ями (вибоїни) довжиною - 0,8 м; шириною - 0,7 м; та глибиною - 0,12м на проїзній частині вулиці, не огородив та не позначив відповідними дорожніми знаками вищевказану ділянку дороги, чим порушив правила норми та стандарти утримання автомобільних доріг, а саме п.4.2.1 ДСТУ 3587-22, ст.12 Закону України "Про дорожній рух", п.п.1.5 ПДР України.

В наступному, в ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач будь-яких клопотань не заявляв.

Предметом позову у цій справі є оскарження постанови серії серії ББА №122447 від 11.03.2024, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП та накладеного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, тобто ця справа є справою незначної складності, і розглядається за правилами ст. 286 КАС України, а заявлений розмір витрат на правничу допомогу 4000 (чотири тисячі) гривень, що майже у 4 (чотири) рази перевищує ціну позову.

Відтак, заявлені представником позивача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 4000 грн, є неспівмірним відносно даної категорії справ.

Представник позивача адвокат Кальній Д.С. надав відповідь на відзив, в обґрунтування якого зазначив. У відзові на позов представник Відповідача взагалі проігнорував той факт, що ОСОБА_1 є керівником КП«ЕЛУАШ» і організовує роботу в цілому по підприємству, а відповідальною особою за утриманням вулично-шляхетної мережі на території Вознесенівського району м.Запоріжжя є начальник шляхово-експлуатаційної дільниці № 2 КП «ЕЛУАШ» ОСОБА_2 .

В м.Запоріжжі з 01.01.2024 року витрати на ремонтні роботи не передбачені і станом на час складання протоколу коштів на ремонтні роботи так і не були виділені.

Яким чином ОСОБА_3 , навіть якщо і був би відповідальною особою міг організовувати ліквідування вибоїн без наявності асфальта, бітума та інших необхідних матеріалів представник відповідача не уточнює. Зазначає, співробітник поліції при складанні постанови взагалі не цікавився коли саме утворилась яма і який строк є на її ліквідацію.

Відповідно до ДСТУ 3587-2022 строк ліквідації вибоїн в зимовий період становить від 7 до 10 діб.

Коли саме виникла ямковість він не зазначає.

Що стосується наявності дорожніх знаків, огородження, які б попереджали про ямковість вони встановлені.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.03.2024 року о 11 год.59 хв., відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 122447 за ч. 1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 гривень.

Згідно постанови, 04 березня 2024 року о 12 годині 40 хвилини в м.Запоріжжя, на перехресті вул. 12 квітня та вул. Перемоги будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїни), не огородив її, та не позначив дорожніми знаками, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п.4.2.1 ДСТУ 3587-22, ст.12 Закона України «Про дорожній рух», 1.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (даліКАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 1.5.Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Приписами частини 1 статті 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 та у справі № 660/575/16-а від 31.01.2018.

Згідно із ч. 1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем до відзиву надані акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі зі схемою.

Отже, доказом скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 140 КУпАП, є акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Вимоги щодо змісту та реквізитів Акту визначені додатком 2 до Інструкції № 1395. Так, Акт обстеження складається за участю представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки та в присутності двох свідків.

Відповідачем, на підтвердження виконання вимог Інструкції № 1395, надано копію Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 04.03.2024 року. Як вбачається Акт від 04.03.2024 р. складався без участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки та без участі свідків.

Доказів запрошення відповідальної особи для обстеження технічного стану дороги та складання відповідного акту, та відмови з`явитись, суду не подано.

Крім того як свідчать матеріали справи, та не заперечується самим позивачем, останній являється посадовою особою, начальником КП «Елуаш».

В спростування доказів представника відповідача, позивач посилається на відповідь директора департаменту муніципального управління ЗМР з якої вбачається, що станом на 04.03.2024 року, видатки на надання послуг з поточного ремонту доріг програмою комплексного благоустрою вулично-дорожньої мережі, міських територій та реалізації повноважень в сфері охоронної діяльності на 2023-2025 роки, не передбачені. Лише 11.03.2024 року відповідно до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №57 виділені кошти на ремонт доріг, а 12 березня 2024 року укладено договір на постачання асфальтобетонної суміші.

З урахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що позивач на момент виявлення правопорушення та після встановлення такого факту та складання постанови відносно нього, не міг усунути правопорушення, яке ставиться йому в провину, оскільки Виконавчим комітетом ЗМР не було виділено коштів на ремонт автомобільних доріг.

Отже враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 122447 підлягає скасуванню, оскільки прийнята без достатніх доказів.

Положенням частини 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 605,60 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Згідно з ч.3,4 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги №07/2024, укладеного між адвокатом Кальній Д.С. та Пархоменко Д.О., останніми було погоджено виплату гонорару адвокату за надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до квитанції від 19.03.2024 року ОСОБА_1 сплатив адвокату грошову суму у розмірі 4000 гривень.

До матеріалів справи адвокатом надано детальний опис робіт, який затверджений 19.03.2024 року на загальну суму 4000 гривень.

Суд, враховуючи заперечення відповідача з приводу завищення розміру гонорару адвоката за виконану ним роботу, виходячи з розумності, співмірності та характеру спірних правовідносин, вважає за необхідно зменшити розміру стягнення витрат на правничу допомогу до 2000 гривень.

Керуючись ст.ст.132,139,241-246,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №122447 від 11.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Департамента патрульної поліції (40108646) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 605 грн.60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині, заявлені позовні вимоги, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова