Справа № 520/7593/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 вересня 2024 р.Справа № 520/7593/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про заміну позивача по адміністративній справі за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 адвоката Терещенко Віолетти Вадимівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 520/7593/22 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

08.09.2022 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бєлова О.Є. звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_2 з 90% до 70% сум грошового забезпечення.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_2 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області від 27.01.2021 року № 61 у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) з 01.04.2019 року, а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження) частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_2 .

Так, судовим рішенням визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_2 з 90% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_2 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області від 27.01.2021 року № 61.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 адвоката Терещенко В.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його змінити в частині щодо часткового задоволення вимог та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зобов`язавши ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплачувати пенсію, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області від 27.01.2021 року № 61 у відповідності до положень постанови № 704 з 01.04.2019 року, а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

11.06.2024 року та 10.09.2024 року від ОСОБА_1 подано до суду заяву про заміну сторони її правонаступником, згідно якої остання просить здійснити заміну позивача ОСОБА_2 її правонаступником - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 всі права та обов`язки, що належали їй за життя перейшли до ОСОБА_3 , оскільки остання прийняла спадщину за заповітом.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_2 з 12.12.1985 року перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримувала пенсію за вислугу років, яка призначена в порядку та на умовах Закону № 2262-ХII.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частиною 7 ст. 48 КАС України визначено, що заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до пункту 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі Порядок № 3-1) заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Зміст статті 61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується із положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, за змістом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Наведене вище дає підстави для висновку, що Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Таким чином, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці.

Своєю чергою, відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_3 таких сум може бути підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 року у справі № 520/926/21, від 16.05.2023 року у справі № 420/288/21, від 27.09.2023 року у справі № 420/16546/21, від 13.02.2024 року у справі № 240/17105/21, від 15.02.2024 року у справі № 420/25417/21, від 11.04.2024 року у справі № 280/737/19 та інших.

З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також приймаючи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання не може бути вирішене за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.07.2024 року у справі № 420/10899/21.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про заміну позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 306 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну позивача по адміністративній справі № 520/7593/22 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Курило Л.В. Бегунц А.О.
Ухвала у повному обсязі складена і підписана 16.09.2024 року.