Справа № 340/1900/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1900/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають y проведенні з 10.11.2023 року (дати безпосереднього перерахунку пенсії після демобілізації) розміром - виплати ОСОБА_1 пенсії з обмеженням її максимальним розміром - 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління в Кіровоградській Пенсійного області фонду України безпосереднього провести починаючи з 10.11.2023 року (дати перерахунку пенсії після демобілізації), a також з 01.03.2024 року та в подальшому виплату ОСОБА_1 пенсії в повному розмірі не застосовуючи щодо неї обмеження максимальним розміром - 10 прожитковими мінімумами для ociб, які втратили працездатність, та виплатити заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яка полягає у не нарахуванні ОСОБА_1 з 10.11.2023 року в повному розмірі доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000,00 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 10.11.2023 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_1 також просить суд відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України допустити до негайного виконання судове рішення в межах суми стягнення за один місяць його пенсійного забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він був пенсіонером по лінії МВС України та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII). В подальшому позивач був мобілізований. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 він звільнений зі служби у відставку за станом здоров`я та з 09.11.2023 року виключений зі списків особового складу. У зв`язку з демобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 до пенсійного органу у лютому 2024 року скеровано пакет документів з порушенням питання щодо перерахунку його пенсії. Позивач зазначає, що з листопада 2023 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII вже по лінії Міністерства оборони України. Відповідно йому був проведений перерахунок його пенсії, за наслідками якого в березні 2024 року отримав новий місячний розмір пенсії, що становив 23610 грн. При особистому зверненні до пенсійного органу йому стало відомо, що фактичний місячний розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 41942,07 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. У зв`язку з цим позивач в березні 2024 року звернувся до пенсійного органу із заявою щодо припинення порушення його права на отримання пенсії в повному нарахованому розмірі та виплачувати пенсію в повному розмірі не застосовуючи до неї обмеження максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Листом від 19.03.2024 відповідач надав позивачу відповідь, відповідно до якої повідомив про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром. Також позивач вважає протиправним зняття виплати йому щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Вважаючи такі дії пенсійного органу щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії у належному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 15.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій. Вказаною ухвалою суддя встановила відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки з 10.11.2023 року позивачу був проведений перерахунок пенсії після мобілізації виходячи нового розміру грошового забезпечення і основний розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн., то доплата згідно із Постановою №713 була припинена. Також відповідач у відзиві послався на статтю 43 Закону та зазначив, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У період з 18.06.2024 по 05.07.2024, з 11.07.2024 по 12.07.2024, з 22.07.2024 по 26.07.2024, з 26.08.2024 по 30.08.2024 суддя Казанчук Г.П. тимчасово не здійснювала правосуддя у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

З 06.08.2011 по 09.11.2023 позивач отримував пенсію за вислугу років (20 років 04 дні) по лінії МВС України.

Після прийняття 14.07.2021 року Кабінетом Міністрів України постанови №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова №713) пенсія позивача станом на 01.07.2021 склала 6857,50 грн., в т.ч. з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., встановленої позивачу відповідно до вказаної вище постанови (а.с.63).

В подальшому пенсія позивача у липня 2023 року перераховувалась на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі №340/2110/23, яким окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області від 21.09.2021 №10208 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком (а.с.59).

У липні 2023 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області, виконуючи це рішення суду, здійснило з 01.04.2019 року перерахунок пенсії позивача, виходячи із підвищеного грошового забезпечення. Розмір пенсії позивача склав 8894,25 грн. (а.с.59).

При цьому, з серпня 2023 року щомісячна доплата відповідно до Постанови №713 у розмірі 2000 грн. у складі пенсії позивачу не нараховувалась і не виплачувалась.

Вказане послугувало тому, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 340/8713/23, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відновити з 01.08.2023 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Таким чином, порушене право позивача було відновлене.

Суд убачає, що позивач з початком повномасштабного російського вторгнення в Україну був мобілізований та проходив службу в ЗСУ Міністерства оборони України (а.с.66, 78).

Надалі відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2023 за №250 ДСК позивач звільнений зі служби у відставку за станом здоров`я та з 09.11.2023 року виключений зі списків особового складу (а.с.80-81).

Вислуга років на час звільнення зі служби склала 21 рік 05 місяців 07 днів (а.с.82).

12.02.2024 року позивач подав до відповідача заяву про призначення пенсії за вислугу років (а.с.69-70).

16.02.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" подав до пенсійного органу подання про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років (21 рік 05 місяців 20 днів) по лінії Міністерства оборони України (а.с.67-68).

ГУ ПФУ в Кіровоградській області на підставі вказаного подання 21.02.2024 сформувало пенсійний лист №/3 (а.с.63зв), відповідно до якого грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача складається із: посадового окладу 12430,00 грн., окладу за військове звання 1410,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років 50% - 6920,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці 38136,05 грн., т.ч.: особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15%, надбавка за специфічні умови проходження служби 50%, премія 340%.

Відтак, згідно протоколу перерахунку пенсії загальна сума грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача складає 58896,05 грн. (а.с.63зв).

Оскільки, як встановлено судом вище, вислуга років позивача після демобілізації склала 21 рік 05 місяців 20 днів, то це дає йому право на виплату пенсії в розмірі 58% від грошового забезпечення.

Таким чином, згідно вказаного протоколу перерахунку пенсії (а.с.63зв) основний розмір пенсії становить 34159,71 грн. та з урахуванням індексації у розмірі 4782,36 грн. та 1500 грн., всього позивачу з 01.03.2024 нарахована пенсія у розмірі 40442,07 грн.

Проте, як зазначено у вказаному перерахунку, призначено до виплати пенсію у розмірі 23610,00 грн., тобто у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

05.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив припинити порушувати його права на отримання пенсії в належному розмірі та виплачувати її в повному розмірі не застосовуючи її обмеження максимального розміру 10 прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Також просив провести перерахунок та виплату пенсії із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно Постанови №713 (а.с.16).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 19.03.2024 позивача повідомлено, що на підставі отриманих документів проведено перерахунок пенсії з 10.11.2023. Розмір пенсії з 01.03.2024 складав 41942,07 грн., де: 34159,71 грн. - основний розмір пенсії (58896,05 грн. (грошове забезпечення) х 58%); 4782,36 грн. - індексація пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 (34159,71 x 14%); 1500,00 грн. - індексація пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168; 1500,00 грн. - індексація пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 (а.с.17). Також вказано, що згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2023 році становив 2093,00 грн. Відповідно, максимальний розмір пенсії з 10.11.2023 складав 20930,00 грн. (2093,00 грн. х 10), а з 01.03.2024 - 23610,00 грн. (2361,00 грн. х 10).

Щодо щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно Постанови №713 у листі від 19.03.2024 пенсійний орган зазначив, що оскільки з 10.11.2023 позивачу був проведений перерахунок пенсії після мобілізації виходячи з нового розміру грошового забезпечення і основний розмір пенсії збільшився більше, ніж на 2000 грн., то доплата згідно з Постановою №713 припинена з 01.03.2024 (а.с.17).

Позивач вважає, що порушуються його права на отримання належного розміру пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрала чинності з 01.01.2017), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Водночас, як визначено статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (з урахуванням змін, внесених законами від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII (далі по тексту - Закон №3668-VI), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України в тому числі й відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон №3668-VІ набрав чинності з 01.10.2011 року.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом №3668-VI частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Згідно частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Визначальним питанням для вирішення цієї справи є встановлення правомірності/протиправності обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону України № 2262-XII.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі цього Закону, 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України № 3668-VI, який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 цього Закону максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України №2262-ХІІ, не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом України № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону України №2262-XII такого змісту: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України № 2262-XII.

Отже, зазначена правова норма втратила чинність з 20 грудня 2016 року.

Ухвалюючи таке рішення Конституційний Суд України виходив із того, що норми принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Суд стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону України № 2262-XII, 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом України № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону України № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону України № 3668-VI.

Тобто, положення частини 7 статті 43 Закону України № 2262-XII та положення частини 1 статті 2 Закону України № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон України № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини 7 статті 43 Закону України № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону України № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон України № 2262-XII), які дублюють зміст частини 7 статті 43 Закону України № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тривалий час була наявна колізія між Законом України № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та Законом України № 3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону України № 3668-VI.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону України № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону України № 3668-VI.

Тому обмеження пенсійним органом максимального розміру пенсії особи, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом України №2262-ХІІ, є протиправним.

Такі висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19, від 08 лютого 2022 року у справі №240/7087/20 та від 19 лютого 2022 року у справі №640/11168/20.

Суд ухвалою від 31.05.2024 витребував у відповідача, окрім іншого, письмову інформацію, підтверджену документальними доказами щодо розміру пенсії, що фактично виплачується позивачу.

На виконання вимог цієї ухвали відповідач повідомив суд, що розмір пенсії позивача після перерахунку у зв`язку зі звільненням зі служби склав 35659,71 грн., оскільки розмір пенсії на даний час перевищує максимальний (23610,00 грн.), виплата пенсії проводиться в розмірі 23610,00 грн. (щомісячний розмір пенсії до виплати) (а.с.43, 90, 93). Також в березні 2024 року позивачу нарахована та виплачена доплата з листопада 2023 року по лютий 2024 року в сумі 26975,04 грн. (а.с.93зв).

Суд убачає, що проводячи в подальшому виплату пенсії позивачу після проведеного перерахунку відповідач виплачує таку з обмеженням її десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а саме у розмірі 23610,00 грн. (а.с.93, 94, 94зв, 95).

Позивач просив захистити його права шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 10.11.2023 (дати безпосереднього перерахунку пенсії після демобілізації), а також з 01.03.2024 та в подальшому виплату йому пенсії без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та з урахуванням раніше виплачених сум.

Як встановлено судом з наданих суду протоколів перерахунку пенсії, позивач має право на виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, оскільки таке право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України №2262-ХІІ. Натомість відповідач на обмежив позивачу пенсію сумою 23610,00 грн., що складає десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи вищевикладене, та з огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення, яким визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат позивача з 10.11.2023 року, зобов`язавши здійснити виплату нарахованої пенсії починаючи з 10.11.2023 року без обмеження розміру пенсії позивача її максимальним розміром.

Принагідно суд звертає увагу відповідача, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 10.11.2023 року перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, визначене цим рішенням, має на меті не тільки проведення разового перерахунку та виплати пенсії, а й зобов`язує відповідача при подальших щомісячних виплатах пенсії виплачувати її без обмеження максимального розміру пенсії.

Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 10.11.2023 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», суд зазначає наступне.

14 липня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова №713).

У преамбулі Постанови №713 зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 1 Постанови №713 встановлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Суд убачає, що із 01.07.2021 року до моменту перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 23.05.2023 у справі № 340/2110/23 позивач отримував передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 від 14.07.2021 року доплату до пенсії в розмірі 2000 грн. (а.с.18, 63, 85).

В подальшому виплату доплати у розмірі 2000 грн. було відновлено з 01.08.2023 на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 340/8713/23.

З 10.11.2023, як встановлено судом вище, позивачу був проведений перерахунок пенсії після мобілізації виходячи з нового розміру грошового забезпечення.

Суд убачає, що основний розмір пенсії після такого збільшився більше ніж на 2000 грн., оскільки збільшилась як вислуга років позивача (на 8%), так і розмір грошового забезпечення відповідно до нового грошового атестату (а.с.71-72).

Постановою №713 встановлено, що у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки після переведеного перерахунку пенсії позивача на підставі нового грошового атестату після його демобілізації основний розмір пенсії збільшився більше, ніж на 2000 грн., тому правових підстав для виплати позивачу доплати згідно із Постановою № 713 немає.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволені позовних вимог позивача у цій частині.

Суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що вказане питання не є предметом спору у цій справі.

Щодо клопотання позивача про звернення рішення суду до негайного виконання даного рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

У цій справі судом не вирішувалися вимоги про присудження виплати (стягнення з відповідача на користь позивача) сум пенсії та не визначався розмір такого стягнення, тому підстави для допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць відсутні. Рішення суду в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії не може бути допущено до негайного виконання, оскільки це зобов`язання відповідача є похідним від виконання ним рішення суду про здійснення перерахунку пенсії та подальшого визначення різниці між сумою перерахованої та раніше виплаченої пенсії.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.20, 26).

Таким чином, враховуючи положення статті 139 КАС України та частковому задоволенні позову, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 з 10.11.2023 (дати перерахунку пенсії після демобілізації).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 10.11.2023 року (дати перерахунку пенсії після демобілізації) та при подальших щомісячних виплатах пенсії виплачувати її без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК