Справа № 208/7283/24
Суддя: Гречана В. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7283/24
провадження № 2-а/208/37/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Гречаної В.Г.

за участю: секретаря судового засідання Трусової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янського районного Управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Євгена Олександровичапро визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

30 липня 2024 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Кам`янського районного Управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Євгена Олександровичапро визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить суд:

- визнати незаконною та скасувати Постанову інспектора Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Євгена Олександровича від 19 липня 2024 року серії ЕНА № 2638708, про притягнення мене, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 19 липня 2024 року інспектором Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Лісовець Євгеном Олександровичем, була винесена постанова про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно зазначеної постанови від 19 липня 2024 року о 16 год. 33 хв. у м.Кам`янське, вул.Сержанта Коновалова, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 «й» ПДР, чим своїми вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач зазначає про відсутність будь яких додатків до оскаржуваної постанови, будь яких попереджень про розгляд адміністративної справи, без роз`яснення прав на захист та прав передбачених статтею 268 КУпАП у зв`язку з чим вважає, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 2638708 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки будь яких правопорушень передбачених статтею 122 КУпАП позивач не вчиняла.

Вважає, що Відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням прав та правових гарантій позивача, а саме: оскаржувану Постанову винесено на місці вчинення правопорушення (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено без присутності позивача, а тому вона був позбавлена скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Таким чином оскаржувана Постанова серії ЕНА № 2638708 від 19.07.2024 р. о 116:59:02 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, відносно позивача є протиправною та підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю. Також позивач просить покласти судові витрати на відповідача.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

30.07.2024 року до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська звернувся позивач звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Кам`янського районного Управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Євгена Олександровичапро визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення (а.с.2-6) .

30.07.2023 року протоколом про автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу передано в провадження судді Гречаної В.Г. (а.с. 10).

Ухвалою суду від 05.08.2024 року дана позовна заява, залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с11).

08.08.2024 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про прийняття позову після усунення недоліків (а.с.13-14).

Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрите провадження у справі (а.с.15).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив до суду на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (з викликом сторін) відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 257, 286 КАС України.

3.Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши свідка, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 19 липня 2024 року Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Є.О. виніс відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2638708, згідно до якої ним нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1ст. 122 КУпАП. Позивач не був згоден з даною постановою, вважаючи, що вона винесена із порушенням вимог ст.ст. 33, 245,247, 254, 268, 278, 279, 280 КУпАП.

Втім, критично ставлячись до того, що постанова є безспірним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки на підтвердження порушення позивачем п.15.9 «й» ПДР України, а відповідно, й наявності у позивача складу адміністративного правопорушення, інспектором не надано жодних належних та достатніх доказів.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

З пояснень позивача ОСОБА_1 , вбачається, що 19 липня 2024 року він знаходився за кермом автомобіля Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , і рухався на зазначеному автомобілі по вул. Сержанта Коновалова у м.Кам`янське Дніпропетровської області, на якій йому необхідно було здійснити розворот, але, оскільки по обох боках дороги були припарковані інші транспортні засоби, здійснити розворот свого автомобіля за один раз було неможливе, тому, проїхавши до відрізку проїзної частини, де по обох боках знаходяться виїзди з прилеглої території і за 10 м. до цих виїздів не було припаркованих автомобілів і, відповідно, ширина дороги більша, для здійснення розвороту його транспортного засобу за один раз, не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху, при цьому зупинився для надання переваги у русі іншим транспортним засобам, які рухались у попутному напрямку дороги, на яку він виїздив, однак, не встигнувши завершити маневр, був зупинений працівниками поліції, які рухались на своєму автомобілі позаду його транспортного засобу, і які заблокували йому проїзд, а також повідомили, що він порушив ПДР здійсненням зупинки транспортного засобу ближче ніж 10 м. від виїзду з прилеглої території, що зовсім не відповідає дійсності.

Вказане позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила допитана в якості свідка, дружина позивача ОСОБА_3 , яка зазначила, що 19.07.2024 року її чоловік ОСОБА_1 керував автомобіля Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , і рухався на зазначеному автомобілі по вул. Сержанта Коновалова у м.Кам`янське Дніпропетровської області, вона також була разом з ним. Під час здійснення розвороту її чоловік надав перевагу в русі іншим транспортним засобам, які рухались у попутному напрямку дороги, на явку він виїздив, а не здійснив умисну зупинку транспортного свого транспортного засобу. Після чого їх зупинили працівники поліції, та склали протокол на її чоловіка.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, втім не надано ані відеозапису скоєння правопорушення, ані зазначено свідків правопорушення, інших доказів вчинення позивачем правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КУпА є недоведеним.

Суд вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

При цьому, суд вважає за необхідне дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, із врахуванням того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янського районного Управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Євгена Олександровича, в якій позивач просить суд, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 19.07.2024 серії ЕНА № 2638708, винесену інспектором Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Є.О. відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України від 08.07.2011 "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 139, 241-256, 257, 263 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янського районного Управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Євгена Олександровичапро визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати Постанову серіїЕНА № 2638708 від 19.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, винесенуінспектором Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Лісовець Євгеном Олександровичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Кам`янського районного Управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Кам`янське районне Управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, пр.Аношкіна, 7/42 .

Суддя В.Г. Гречана