Справа № 200/1768/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року справа №200/1768/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі № 200/1768/24 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність щодо не розрахунку розміру пенсії відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та не проведення індексації пенсії з 01.03.2024, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії 1,0796; - зобов`язати донараховати розмір пенсії у відповідності із ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 30.04.2023; - зобов`язати провести індексацію пенсії з 01.03.2024, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії 1,0796.

На обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що 08.03.2024 призначаючи пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області допустило протиправну бездіяльність, а саме здійснюючи нарахування розміру пенсії з 30.04.2023 не застосувало при розрахунку ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Крім того, посилається на протиправність дій відповідача щодо не проведення перерахунку його пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії за (2020-2022 роки) з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії 1,0796.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі № 200/1768/24 у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Крім того, судом, на думку апелянта, не з`ясовано фактичні обставини справи. Суду необхідно було перевірити як мінімум записи трудової книжки позивача та порахувати фактично наявний стаж роботи в підземних умовах, що судом зроблено не було.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 06.09.2006.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 200/4038/23 задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України №23 від 08.05.2023 яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 30.04.2023 зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 14.05.1999 по 01.08.1999, з 02.07.2002 по 04.05.2004, з 03.10.2005 по 09.06.2006, з 03.07.2006 по 31.12.2008, з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 22.08.2011 по 04.04.2013 та з 01.02.2020 по 31.03.2023; до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 05.05.2004 по 20.09.2005 та з 21.10.2009 по 04.02.2010.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 200/4038/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - змінено в мотивувальній частині, а саме, після тексту: З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком, враховуючи положення ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог та задоволення позову шляхом: Визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України №23 від 08.05.2023 року яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 30.04.2023 зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 14.05.1999 по 01.08.1999, з 02.07.2002 по 04.05.2004 , з 03.10.2005 по 09.06.2006, з 03.07.2006 по 31.12.2008, з 01.03.2010 по 31.12.2010, вилучити період з 22.08.2011 по 04.04.2013. Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 200/4038/23 - змінено шляхом вилучення періоду роботи з 22.08.2011 по 04.04.2013. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Судом апеляційної інстанції у справі № 200/4038/23 встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.02.1991 року позивач у спірний період працював:

- з 14.05.1999 року підземним електрослюсарем з повним робочим днем під землею (запис №14);

- з 01.08.1999 року звільнений за власним бажанням (запис №15);

- з 02.07.2002 року прийнятий на роботу електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 4 розряду в дочірньому Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні №104 Стальконструкція ВАТ Дніпростальконструкція (запис №22);

- з 05.05.2004 року переведений монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій (запис №24);

- з 20.09.2005 року звільнений за власним бажанням (запис №25);

- з 03.10.2005 року прийнятий монтажником по монтажу ствольних та залізобетонних конструкцій ТОВ ГП Коксохіммонтаж (запис №26);

- з 09.06.2006 року звільнений за власним бажанням (запис №27);

- з 03.07.2006 року прийнятий на дільницю №2 з вогнетривких антикорозійних робіт і хімзахисту вогнетривким робітником, зайнятим на гарячих ділянках роботи 4 розряду у ТОВ Коксохімремонт (запис №28);

- з 31.12.2008 року звільнений за власним бажанням (запис №30);

21.10.2009 року прийнятий на дільницю навантаження учнем вантажника вугілля у ТОВ Донбасвуглекераміка (запис №33);

- з 17.12.2009 року переведений вантажником вугілля (запис №34);

- з 04.02.2010 року звільнений за власним бажанням (запис №35);

- з 18.02.2010 року прийнятий підземним електрослюсарем та направлений на ділянку по видобутку вугілля у ОП шахта Україна ДП Селидіввугілля (запис №36);

- з 31.05.2010 року переведений машиністом підземних установок з розряду та направлен на ділянку водовідливу (запис №37);

- з 13.07.2011 року звільнений за власним бажанням (запис №38);

- з 22.08.2011 року прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті (запис №39);

- з 01.10.2012 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті (запис №40);

- з 04.04.2013 року звільнений за власним бажанням (запис №41);

- з 26.09.2017 року прийнятий машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах (запис №44);

- з 15.08.2020 року переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах (запис №46).

У цій справі судом установлено, що відповідно до рішення № 23 від 16.02.2024 (з Підсистеми призначення і виплати пенсії ПФУ) позивачу з 24.05.2023 призначено пенсію за рішенням суду відповідно до Закону України №1058-IV, Прикінцеві положення, п. 2, ч. 1; Закону України №1788, ст. 13,а) (Робота за списком №1). Зазначено, що страховий стаж (повний) складає 38 років 5 місяців 8 днів, у тому числі: робота за списком № 1 складають 15 років 11 місяців 11 днів. Сума пенсії складає 5156,67 грн.

Органом ПФУ у вказаному рішенні зазначено: 5725 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове).

Також відповідно до рішення № 23 від 08.03.2024 (з Підсистеми призначення і виплати пенсії ПФУ) позивачу з 01.03.2024 визначено загальний розмір пенсійних виплат 5256,67 грн, у тому числі надбавка 100 грн на індексації (01.03.2024).

Органом ПФУ у вказаному рішенні зазначено: 5725 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове).

З розрахунку заробітку для обчислення пенсії позивачу випливає, що застосовано показник середньої заробітної плати в сумі 12236,71 грн (за 2020 2022 роки).

Спірні правовідносини виникли щодо визначення належного розміру пенсії позивача.

Щодо позовних вимог в частині розрахунку розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, судом першої інстанції зазначено наступне.

Абзацом третім ч. 1 ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці (далі Закон № 345-VI) передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд звертає увагу на ст. 1 вказаного Закону якою передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17 Верховний Суд зазначив наступне: Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Приписи ст. 8 Закон № 345-VI і абзацу третього ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV розповсюджуються не на всіх працівників, що зазначені у Списку № 1, а лише на тих, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, у наступному Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, у наступному Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.

Суд звертає увагу на те, що Список № 1 містить посади (роботи, професії) не тільки щодо гірничих робіт, тобто тих, що пов`язані із роботою на підземних роботах, а й інші посади (роботи, професії) з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зокрема, у чорній металургії, у виробництві коксопродуктів, у хімічному виробництві тощо.

Судом встановлено, що робота позивача за Списком № 1 на момент звернення із заявою про призначення пенсії складала 15 років 11 місяців 11 днів (з урахуванням судових рішень у справі № 200/4038/23).

Проте, з установлених судами у справі № 200/4038/23 обставин і наданої до суду копії трудової книжки позивача НОМЕР_2 випливає, що окремі періоди, які зараховані до стажу позивача за Списком № 1, є періодами роботи не на гірничих роботах.

Наприклад, у періоді з 03.07.2006 по 31.12.2008 (майже півтора роки) позивач працював на дільниці №2 з вогнетривких антикорозійних робіт і хімзахисту вогнетривким робітником, зайнятим на гарячих ділянках роботи 4 розряду у ТОВ Коксохімремонт. Ця посада не передбачена в розділі I. Гірничі роботи Списку № 1, натомість передбачена в інших розділах посад, які не стосуються підземних робіт, зокрема, ІІ. Підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин, III. Чорна металургія, IV. Виробництво коксопродуктів тощо.

Щодо періодів роботи позивача: з 02.07.2002 по 05.05.2004 електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 4 розряду в дочірньому Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні №104 Стальконструкція ВАТ Дніпростальконструкція; 05.05.2004 по 20.09.2005 монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій на вказаному підприємстві; з 03.10.2005 по 31.12.2008 монтажником по монтажу ствольних та залізобетонних конструкцій ТОВ ГП Коксохіммонтаж суд також зазначає, що відповідні посади передбачені в Списку № 1 (що підтверджено судовими рішеннями у справі № 200/4038/23), але в різних розділах, зокрема тих, що не пов`язані із гірничими роботами.

До суду не надано доказів того, що вказані періоди роботи позивача пов`язані саме із зайнятістю позивача на підземних роботах повний робочий день.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності у нього 15 або більше років стажу як працівника, зазначеного в Списку № 1, який був зайнятий на підземних роботах повний робочий день, на момент звернення із заявою про призначення пенсії. Відповідно у суду відсутні підстави вважати, що на позивача розповсюджуються приписи ст. 8 Закон № 345-VI і абзацу третього ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV (на момент виникнення спірних правовідносин).

Отже, позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що питання розповсюдження на позивача приписів ст. 8 Закон № 345-VI і абзацу третього ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV у справі № 200/4038/23 не розглядалося.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує, що наявності стажу роботи в підземних умовах 15 років, підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме: №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10, 12,14,15,16,17,20,21,22,23 ,36,37,38,39,40,41 ,44 ,46 загальний стаж роботи в підземних умовах складає 15 років 2 місяці 18 днів. Наведений стаж роботи наявний без урахування періодів з 03.07.2006 по 31.12.2008, з 02.07.2002 по 05.05.2004, з 03.10.2005 по 31.12.2008 про які зазначено судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. Судом не з`ясовано фактичні обставини справи, записи трудової книжки позивача та не пораховано фактично наявний стаж роботи в підземних умовах.

З такими доводами суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме:

№1 - з 25.01.1991 прийнятий учнем електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання, але не зазначено «з повним робочим днем під землею».

№ 2 - з 01.10.1991 по 03.02.1992 теоретичне навчання за фахом підземного електрослюсаря з відривом від роботи.

№ 3 - з 13.04.1992 переведений підземним електрослюсарем 4 розряду, але не зазначено «з повним робочим днем під землею».

Крім того, наявний запис № 4 - з 22.10.1992 час роботи з 21.10.1991 по 08.10.1992 року не враховується до загального та безперервного стажу роботи.

Зазначений період представником позивача враховано як стаж роботи в підземних умовах - 2 роки 1 місяць 11 днів.

Запис № 6 - з 17.11.1993 прийнятий електрослюсарем підземним 4 розряду, без зазначення про роботу під землею. Запис № 7 - 10.04.1994 звільнений за власним бажанням. Розрахунковий період з 17.11.1993 по 10.04.1994 представником позивача враховано як стаж роботи в підземних умовах - 4 місяці 25 днів.

Запис № 8 - з 09.08.1994 прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду, без зазначення про роботу під землею. Запис № 9 - 11.12.1994 звільнений за власним бажанням.

Запис № 10 - з 07.08.1995 прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду, без зазначення про роботу під землею. Запис № 11 - 22.05.1996 звільнений за власним бажанням.

Розрахунковий період з 07.08.1995 по 22.05.1996 представником позивача враховано як стаж роботи в підземних умовах - 9 місяці 16 днів.

Запис №12 - з 24.09.1997 прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею, № 13 - 30.04.1999 звільнений за власним бажанням.

Розрахунковий період з 24.09.1997 по 30.04.1999 представником позивача враховано як стаж роботи в підземних умовах - 1 рік 7 місяців 7 днів.

Запис №14 - з 14.05.1999 прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею, № 15 - 01.08.1999 звільнений за власним бажанням.

Розрахунковий період з 14.05.1999 по 01.08.1999 стаж роботи складає 02 місяці 19 днів.

Запис № 16 - з 19.08.1999 прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду, не зазначено «з повним робочим днем під землею», № 17 - 18.02.2000 звільнений за власним бажанням.

Розрахунковий період з 19.08.1999 по 18.02.2000 представником позивача враховано як стаж роботи в підземних умовах - 06 місяців.

Запис № 20 - з 24.09.2001 прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду, не зазначено «з повним робочим днем під землею», № 21 - 02.06.2002 звільнений за власним бажанням.

Запис № 22 - з 02.07.2002 прийнятий електромонтером з ремонту та обслуговуванню електрообладнання, не зазначено «з повним робочим днем під землею».

Запис № 23 - з 23.09.2003 навчання за професією монтажник сталевих і з/б конструкцій 3 розр.

Запис № 36 - з 18.02.2010 прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду, не зазначено «з повним робочим днем під землею»

Запис № 37 - з 31.05.2010 переведений машиністом підземних установок, не зазначено «з повним робочим днем під землею». Направлений на дільницю відовідливу. № 38 - 13.07.2011 звільнений за власним бажанням.

Розрахунковий період з 18.02.2010 по 13.07.2011 представником позивача враховано як стаж роботи в підземних умовах - 01 рік 04 місяці 26 днів.

Запис № 39 - з 22.08.2011 прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті, № 40 - з 01.10.2012 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті, № 41 - 04.04.2013 звільнений за власним бажанням.

Розрахунковий період з 22.08.2011 по 04.04.2013 стаж роботи в підземних умовах складає 01 рік 07 місяців 12 днів.

Запис № 44 - з 26.09.2017 прийнятий машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, № 46 - з 15.08.2020 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, продовжував працювати по 31.03.2023.

Розрахунковий період з 26.09.2017 по 31.03.2023 стаж роботи в підземних умовах складає 05 років 06 місяців 06 днів.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Колегія суддів зазначає, що у періодах, відображених записами у трудовій книжці позивача за №№ НОМЕР_3 , 20,22,36,37 відсутній запис «з повним робочим днем під землею».

Між тим, у відповідності до приписів пункту 20 Порядку позивачем не надано уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5) на підтвердження права на пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, колегія вважає помилковим висновок представника позивача про те, що записами трудової книжки серії НОМЕР_2 , підтверджується стаж роботи позивача в підземних умовах - 15 років і зазначений факт не враховано судом першої інстанції.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії з 01.03.2024, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії 1,0796, судом першої інстанції зазначено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Отже, розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, впливає на розмір пенсійних виплат.

Пунктом 6 розділу Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено, що у 2024 році, зокрема, частина друга та абзац п`ятий частини четвертої статті 42, третє речення абзацу першого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 49-51, ст. 376 із наступними змінами), застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році (далі Постанова № 185) установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Відповідно до пп. 6 п. 2 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 р.: до пенсій, призначених відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2023 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2024 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році (Офіційний вісник України, 2021 р., № 17, ст. 679), пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475), в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Також п. 3 Постанови № 185 установлено, що в разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі Порядок № 124), установлено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли, зокрема, по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Згідно з п. 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Водночас середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнт 1,17 - 4404,35 грн.;

- з 01.05.2020: відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2020 року № 251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" установлено, що в 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17 та 1,11 - 4888,83 грн.;

- з 01.03.2021: відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" установлено, що у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11;

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1 та 1,11 5377,71 грн.;

- з 01.03.2022: відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" установлено, що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1; 1,11, та 1,14 6130,59 грн.

- з 01.03.2023: відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсій і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" установлено, що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197;

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1; 1,11; 1,14 та 1,197 7405,03 грн.

Пунктом 1 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1; 1,11; 1,14, 1,197 та 1,0796 становить 7994,47 грн.

Отже, у зв`язку із тим, що при обчисленні пенсії позивача враховувався розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, у розмірі 12236,71 грн, відсутні підстави для перерахунку його пенсії з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнту 1,0796.

Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі № 200/1768/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі № 200/1768/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко