Справа № 160/18752/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоди роботи з 03.08.2016 по 31.03.2024 на посаді майстра контрольного дільниці технічного контролю приймання рядового вугілля з якості, з 01.04.2023 по день звернення за призначенням пенсії на посаді майстра дільниці технічного контролю приймання рядового вугілля з якості;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.06.2024.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач отримав ухвалу суду 01.08.2024 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що 17.06.2024 р. позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 24.06.2024 р. № 43 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

У вказаному рішенні зазначено, що пенсійний вік визначений пунктом 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" після досягнення 39 років і за наявності страхового стажу і не менше 25 років у жінок, з них не менте 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статі 26 цього Закону: жінкам - 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Вік заявника 50 років 0 місяців 8 днів. На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, підсумок по страховому стажу заявника на момент звернення склав: 35 років 5 місяців 10 днів. Пільговий стаж особи Робота за списком 2 становить 13 років 1 місяць 4 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: До страхового згідно наданих документів зараховано всі періоди. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 03.08.2016 згідно довідки №46 від 17.06.2024 - оскільки довідка містить посилання на Список, що не був чинний на період роботи заявниці, що суперечить вимогам п.3 Порядку застосування Списків №1,2 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р № 383 далі ( Порядок), та професія майстер контрольний відсутня в переліку професій Постанови КМУ №461 від 24.06.2016.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в оскаржуваний період:

- з 01.06.2013 р. прийнята майстром контрольним контрольного випробувального пункту ЦЗФ «Павлоградська»;

- з 01.07.2015 р. переведена майстром контрольним дільниці технічного контролю приймання рядового вугілля з якості на ЦЗФ «Павлоградська»;

- з 01.04.2023 р. переведена на посаду майстра дільниці технічного контролю приймання рядового вугілля з якості ЦЗФ «Павлоградвугілля».

Згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.06.2024 року №46, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в філії «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», за наступними професіями:

- з 01.06.2013 року по 30.06.2015 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, позиція 2б, згідно постанови КМУ від 16.01.2003 року №36;

- з 01.07.2015 року по 02.08.2016 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, позиція 2б, згідно постанови КМУ від 16.01.2003 року №36;

- з 03.08.2016 року по 31.03.2023 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, ст.114 Закону України ч.2 п.2, згідно постанови КМУ від 24.06.2016 року №461;

- з 01.04.2023 року по 17.08.2023 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, ст.114 Закону України ч.2 п.2, згідно постанови КМУ від 24.06.2016 року №461.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною другою пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Відтак, суд доходить висновку, що відмова Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області в призначенні позивачці, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20.

Таким чином, рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 24.06.2024 № 43 про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 належить скасувати.

Разом з тим, у вказаному рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 03.08.2016 згідно довідки №46 від 17.06.2024 - оскільки довідка містить посилання на Список, що не був чинний на період роботи заявниці, що суперечить вимогам п.3 Порядку застосування Списків №1,2 затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р № 383 далі ( Порядок), та професія майстер контрольний відсутня в переліку професій Постанови КМУ №461 від 24.06.2016.

Стосовно таких доводів суд зазначає таке.

Як вже зазначалось, згідно довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.06.2024 року №46, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в філії «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», за наступними професіями:

- з 01.06.2013 року по 30.06.2015 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, позиція 2б, згідно постанови КМУ від 16.01.2003 року №36;

- з 01.07.2015 року по 02.08.2016 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, позиція 2б, згідно постанови КМУ від 16.01.2003 року №36;

- з 03.08.2016 року по 31.03.2023 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, ст.114 Закону України ч.2 п.2, згідно постанови КМУ від 24.06.2016 року №461;

- з 01.04.2023 року по 17.08.2023 року за професією майстер контрольний, що передбачено: список №2, розділ 2, ст.114 Закону України ч.2 п.2, згідно постанови КМУ від 24.06.2016 року №461.

Довідка 17.06.2024 року №46 видана на підставі: карточка Т-2, книга наказів, табель обліку робочого часу, професій за сумісництвом не було; відпусткою без збереження заробітної плати не користувалась. Додаткова інформація: професія підтверджена результатами атестації робочих місць.

Згідно змісту цієї довідки та відомостей трудової книжки позивача, трудовий стаж на цій посаді є безперервним, посада позивача «майстер контрольний контрольно-випробувальної дільниці є атестованою за Списком №2 її роботодавцем, згідно наказів №91 від 03.10.2013 та №45 від 17.08.2018, і ця довідка була надана позивачем разом з заявою про призначення пенсії.

Тому, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем не доведено наявність підстав для зарахування періоду роботи позивача з 03.08.2016 р. по 17.06.2024 р. (день звернення до органу ПФУ) до пільгового стажу.

Отже, вказана довідка містить всі необхідні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу (періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, відомостей про атестацію робочого місця), а також містить підпис уповноваженої осіб (ліквідатора) та печатку підприємства та є чинною, доказів протилежного матеріали справи не містять.

До того ж, суд зазначає, що незарахування зазначеного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою правильності заповнення довідок про заробітну плату, належне зберігання архівної документації, або неможливості підтвердження даних зазначених у трудовій книжці через надзвичайні або непереборні події, у тому числі війни чи ведення бойових дій на території, де розташоване підприємство, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами довідок про заробітну плату, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку їх заповнення.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону № 1788-XII та п. 1 Порядку № 637, вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд зазначає, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в оскаржуваний період:

- з 01.06.2013 р. прийнята майстром контрольним контрольного випробувального пункту ЦЗФ «Павлоградська»;

- з 01.07.2015 р. переведена майстром контрольним дільниці технічного контролю приймання рядового вугілля з якості на ЦЗФ «Павлоградська»;

- з 01.04.2023 р. переведена на посаду майстра дільниці технічного контролю приймання рядового вугілля з якості ЦЗФ «Павлоградвугілля».

Отже, спірний період роботи позивачки підтверджуються даними трудової книжки та підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 968,96 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 24.06.2024 № 43.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи ОСОБА_1 з 03.08.2016 по 17.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 17.06.2024 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко