Справа № 560/13051/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Фелонюк Д.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просять:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_2 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , ОСОБА_2 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 09.03.2023 року по 01.09.2023 року, із розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 та військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 09.03.2023 року по 01.09.2023 року, із розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень статті 122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Водночас, КАС України передбачає, що строк звернення до суду може встановлюватися іншими спеціальними законами.

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, оскільки, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким викладено в новій редакції норму статті 233 КЗпП України, а саме: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Тобто з 19.07.2022 законодавцем передбачено тримісячний строк для звернення працівника до суду з позовом про виплату заробітної плати.

Разом з тим, пунктом 1 Прикінцевих положень КЗпП зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином з 01.07.2023 строк звернення до суду із позовом про виплату заробітної плати (грошового забезпечення) регламентується статтею 233 КЗпП України і складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Предметом позову у цій справі є вимога позивачів щодо грошового забезпечення за період з 09.03.2023 по 01.09.2023.

Позивачі з позовною заявою звернулися до суду 05.09.2024, тобто, з пропуском законодавчо визначеного строку.

До позовної заяви додано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява мотивована тим, що позивачі з 25.02.2022 перебувають на військовій службі. Вони перебувають у зоні активних бойових дій на позиціях, виконуючи бойове завдання командира військової частини, беруть участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України. Вони не мали зв`язку з штабом, бухгалтерією і рідними, а тому, не знали та не могли знати про те, що порушуються їх права щодо виплати належної їм заробітної плати. Позивачі звернулися до суду 31.08.2024, оскільки лише 15.08.2024 ОСОБА_1 отримала відпустку на 3 дні, змогла зв`язатися з адвокатом, штабом та отримати довідки про безпосередню участь позивачів у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України (від 10.04.2024 №1502/571 та від 21.05.2024 №1502/1081). Крім того, в Україні введено воєнний стан.

Оцінюючи наведені обставини, слід зазначити таке.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Твердження позивачів про перебування у зоні активних бойових дій суд оцінює критично, оскільки відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_3 від 10.04.2024 №1502/571 та від 21.05.2024 №1502/1081, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на військовій службі, відповідно, з 12.03.2022 та з 25.02.2022.

Водночас, згідно з довідками Військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2024 №1502/1243 та від 12.06.2024 №1502/1244 позивачі брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме ОСОБА_2 в період з 08.08.2022 по 27.11.2022, з 09.03.2023 по 12.04.2023, з 15.04.2023 по 06.10.2023, з 26.03.2024 по 14.04.2024, а ОСОБА_1 - з 08.08.2022 по 20.10.2022, з 09.03.2023 по 07.09.2023, з 10.09.2023 по 06.10.2023, з 26.03.2024 по 14.04.2024. Тобто позивачі не брали участі у вказаних заходах безперервно.

Також безпідставним є зазначення позивачами про необхідність обрахування строку звернення до суду з 15.08.2024, оскільки відповідно до відмітки відділення поштового зв`язку позовна заява направлена 05.09.2024.

Суд та всі учасники заявленого спору діють в однакових умовах воєнного стану, сам по собі факт дії такого стану не свідчить про поважність пропуску строку для звернення до суду. Поновлення строків це виняток, а воєнний стан - загальна умова для всіх. При цьому, Хмельницький окружний адміністративний суд не припиняв роботи у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, безперервно здійснював свою діяльність, забезпечував усім особам, у тому числі й позивачам у цій справі, можливість реалізації права на судовий захист. Тому позивачі могли безперешкодно реалізувати своє право на звернення до суду в межах встановленого законом строку звернення.

Зі змісту поданої заяви не слідує, що позивачі мали обмеження для роботи поштового та електронного зв`язку, тощо, які б унеможливили чи ускладнили звернення до суду в межах законодавчо встановленого строку.

Зазначені позивачами обставини не є наведенням конкретних обставин, які впливають на своєчасність реалізації прав позивача, та, відповідно, вказують на те, що між пропуском строку звернення до суду і введенням воєнного стану відсутній безпосередній та прямий причинний зв`язок.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачі без поважних причин пропустили строк звернення до суду з позовними вимогами.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені в статті 167 КАС України.

Таким чином, позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідну до вимог статті 167 КАС України.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки можуть бути усунені шляхом подання:

1) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивачі вважають, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено;

2) надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані в заяві від 31.08.2024.

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.Л. Фелонюк