Справа № 175/4168/24
Суддя: Білоусова О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4168/24
Провадження № 2-а/175/24/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Перепелиці В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, в якому зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 467719 від 24.02.2024р. до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно із зазначеною постановою, яка прийнята інспектором взводу 1 роти 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ, позивач обвинувачується в тому, що 24.02.2024р. о 18.20 керуючи транспортним засобом Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Вказану постанову позивач вважає незаконною та просить її скасувати, оскільки фактично він 24.02.2024р. о 18.20 не здійснював керування транспортним засобом Daewoo Sens та, відповідно, не здійснював дорожній рух, а лише перебував у вказаному автомобілі з вимкненим двигуном, рух якого не здійснювався.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (електронний кабінет), проте в судове засідання не з`явився, відзив із запереченнями проти позовних вимог до суду не направив, поважні причини неявки в судове засідання не повідомив.

Дослідивши позовну заяву та письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з постанови серії БАА № 467719 від 24.02.2024р., яка прийнята інспектором взводу 1 роти 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ, позивач ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 24.02.2024р. о 18.20 він керуючи транспортним засобом Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції України та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідними органами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та Законами України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.ст.72-76 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Докази суду надають учасники справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач у своєму позові зазначає, що фактично він 24.02.2024р. о 18.20 не здійснював керування транспортним засобом Daewoo Sens та, відповідно, не здійснював дорожній рух, а лише перебував у вказаному автомобілі з вимкненим двигуном, рух якого не здійснювався.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заперечень проти доводів позовної заяви не надав, тобто не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як це передбачено ч.2 ст.77 КАС України.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, у постанові від 20.02.2019р. по справі № 404/4467/16-а Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак, відповідачем не надано жодного доказу, які б підтверджували факт керування позивачем транспортним засобом.

У п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається лише рапорт. Інші додатки в якості доказів до постанови не зазначені.

Разом з тим, суд звертає увагу, що під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектори патрульної поліції діють як службові особи, тому свідчення зазначених осіб самі по собі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки такі особи є представниками суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.05.2020р. у справі № 524/4668/17 та від 20.05.2020р. у справі № 524/5741/16-а.

Отже, сам по собі опис адміністративного правопорушення в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути належним доказом його вчинення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися доказом вчинення правопорушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке має ґрунтуватись на належних, достатніх та допустимих доказах, існування яких має передувати, тобто бути підставою для прийняття постанови, тоді як сама постанова є результатом оцінки доказів, а не самим доказом.

Крім того, позивачем було долучено до матеріалів справи копію постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.04.2024 у справі № 243/1895/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка набула законної сили, згідно з якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки не доведено, що 24 лютого 2024 року о 18 годині 20 хвилини на 9 км а/д Слов`янськ - Донецьк - Маріуполь саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens н/з НОМЕР_1 .

В порушення вимог ст.251 КУпАП України відповідачем не було надано в розпорядження суду жодних доказів, які б підтверджували вину позивача у скоєному адміністративному правопорушенні та підставність і законність винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п.39 постанови Верховного Суду від 8.07.2020р. по справі № 463/1352/16-а.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених вище обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.126 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 605,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 77, 126, 123, 139, 241-246, 288, 289, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 467719 від 24.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О. М. Білоусова