Справа № 175/9829/24
Суддя: Білоусова О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/9829/24
Провадження № 2-а/175/61/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Перепелиці В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, Поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержант поліції Солонецький Борис Володимирович про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, Поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержант поліції Солонецький Борис Володимирович про скасування постанови, в якому зазначив, що 22.06.2024 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержант поліції Солонецьким Б.В. було винесенопостанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА № 2452508, про визнання його винним у скоєнні правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладання адміністративного штрафу на суму 340 грн.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Вважає, що оскаржувана постанова ухвалена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення та просить скасувати її.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату місце та час повідомлений належним чином (електроний кабінет), заяв не подавав.

Дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи надані у справі докази, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 22.06.2024 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержант поліції Солонецьким Б.В. було ухвалено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА № 2452508 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно з якою 22 червня 2024 року о 16 годині 45 хвилин за адресою: м. Тернопіль, вул. Об?їзна, 6, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в населеному пункті м. Тернопіль рухався із швидкістю 75 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вимірювання швидкості проводилось за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM LTS20/20 TC000764.

Згідно постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 здійснювалося за допомогою приладу TRUCAM LTS20/20 TC000764, працюючому у не автоматичному режимі.

При цьому суд враховує, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом «Про Національну поліцію» (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст.40 Закону «Про Національну поліцію».

Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак "5.70"), вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону «Про Національну поліцію», а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 № 11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень Правил дорожнього руху.

Таким чином, дані з фотознімків та відеозапису, здійснені лазерним вимірювачем швидкості транспортного засобу TRUCAM LTS20/20 TC000764, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказовий характер у питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху.

В той же час, слід зауважити, що таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.

Так, відповідачем під час вимірювання швидкості ТЗ лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TRUCAM LTS20/20 TC000764 не дотримано положень статті 40 Закону України «Про національну поліцію» . Доказів на спростування зазначеного відповідачем суду не надано.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

За змістом частини 1 наведеної статті, в редакції чинній з 17.03.2021, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, даною нормою закону закріплений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки та засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Зокрема, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Іншого способу використання даного засобу вказаною нормою не передбачено.

З матеріалів справи вбачається, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ TRUCAM LTS20/20 TC000764, що у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, не був зафіксований під час вимірювання швидкості руху ТЗ.

Як зазначав позивач і не заперечується відповідачем, вказаний прилад під час вимірювання швидкості руху ТЗ позивача знаходився у руці працівника патрульної поліції.

Такий спосіб застосування приладу TruCam, на переконання суду, неможливо визнати таким, що відповідає положенням статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, як зазначено вище, за змістом даної статті технічний засіб має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу, а не розміщення поліцейського з технічним засобом по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Вказане також узгоджується з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відео засобу, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018.

В спірному випадку відповідачем застосовано прилад Tru Cam в інший спосіб, ніж це визначено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію».

З огляду на наведене, дані з лазерного вимірювача швидкості ТЗ TRUCAM LTS20/20 TC000764, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові.

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем пункту 12.4 України відповідачем не надано. Інших належних і допустимих доказів, відповідачем суду не надано також.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, правомірності прийнятого ним рішення, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить належних доказів підтвердження вини ОСОБА_1 , тому суд вбачає підстави для скасування постанови.

За таких підстав позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, Поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержант поліції Солонецький Борис Володимирович про скасування постанови підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 605, 60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 126, 123, 139, 241-246, 288, 289, 371 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, Поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержант поліції Солонецький Борис Володимирович про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2452508 від 22.06.2024 року, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КупАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КупАП.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області () на користь ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О. М. Білоусова