Справа № 420/9009/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9009/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року, прийнятого в порядку письмового провадження суддею Поповим В.Ф. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) за допомогою системи «Електронний суд» подав до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 01.05.2023 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 01.05.2023 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої, 21.02.2024 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої, 21.02.2024 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що з 28.12.2010 року ОСОБА_1 проходив військову службу та наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 252 від 15.10.2019 року виключений зі списків особового складу частини з 14.10.2019 року, проте на день виключення не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 14.10.2019 року.

На виконання рішення суду по справі № 420/4453/22, 01.05.2023 року ВЧ НОМЕР_1 нарахувало та виплатило ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця «січень 2008 року» з урахуванням вже виплачених сум у сумі 81 056, 30 грн. із одночасним утриманням військового збору 1,5% в сумі 81 056,30 грн..

На виконання рішення суду по справі № 420/11414/23, 21.02.2024 року ВЧ НОМЕР_1 нарахувало та виплатило ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно із одночасним утримання військового збору 1,5% в сумі 77 295, 77 грн..

Проте, в порушення ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не було виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 01.05.2023 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 01.05.2023 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22;

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 21.02.2024 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 21.02.2024 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ВЧ НОМЕР_1 звернулося до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та винести нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, сторона не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та на переконання скаржника такі вимоги є передчасними, які слід залишити без задоволення, оскільки Позивач не звертався до Відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а Відповідач не відмовляв Позивачу у виплаті такої компенсації, відтак право Позивача не було порушено суб`єктом владних повноважень.

Крім цього, скаржник вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки Позивач пропустив строк звернення до суду.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з 28.12.2010 року по 14.10.2019 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира від 15.10.2019 року № 252 з 15.10.2019 року звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням контракту.

На день виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення, а саме 14.10.2019 року, ВЧ НОМЕР_1 не було виплачено індексацію грошового забезпечення, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року по справі № 420/8700/21 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно.

23.12.2021 року ВЧ НОМЕР_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року по справі № 420/8700/21 виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця - грудень 2015 року в сумі 4 798, 50 грн..

Не погоджуючись із застосованим базовим місяцем та як наслідок сумою виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 звернувся до суду із новим адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 рік включно із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців «січень 2008 року» та виплатити з урахуванням вже виплачених сум.

01.05.2023 року ВЧ НОМЕР_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22 виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця «січень 2008 року» з урахуванням вже виплачених сум в сумі 81 056, 30 грн..

Для вирішення спору, щодо невиплати індексації грошового забезпечення вже за інший період, а саме з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4034 гривні 42 копійки в місяць у загальній сумі 78 472, 86 грн. за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно.

21.02.2024 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23 ВЧ НОМЕР_1 виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4034 гривні 42 копійки в місяць у загальній сумі 77 295, 77 грн, що підтверджується банківською випискою.

В свою чергу, ОСОБА_1 переконаний, що набув право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції з посиланням на висновки Верховного Суду, зокрема в постанові від 15.10.2020 року по справі № 240/11882/19 дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на те, що враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати Позивачу сум індексації грошового забезпечення, останній має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.12.2015 року по день фактичної виплати індексації 01.05.2023 року відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22, а також за період затримки виплати за період з 01.03.2018 року по день фактичної виплати 21.02.2024 року відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, положення якого фактично відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації (далі Порядок № 159).

За приписами статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Пунктом 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: сума індексації грошових доходів громадян.

Зміст наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі сум індексації грошових доходів громадян. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі сум індексації грошових доходів громадян, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Згідно із частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено колегією суддів, ключовим питанням у цій справі є наявність чи відсутність підстав для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням виплати індексації грошового забезпечення Позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року по справі № 420/8700/21 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 рік включно із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців «січень 2008 року».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у загальній сумі 78 472, 86 грн. за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року включно.

Вищезазначені судові рішення є преюдиційними для справи, що розглядається.

У контексті обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

За обставинами справи, недоплачені суми індексації за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 рік включно Відповідач виплатив Позивачу на виконання судових рішень лише 01.05.2023 року, а за період з 01.03.2018 року по 14.10.2019 року виплатив на виконання судового рішення 21.02.2024 року, тобто з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення більше ніж на один місяць. Викладене є підставою для отримання Позивачем компенсації втрати частин доходу.

Разом з тим, як зазначено ст. 7 Закону № 2050-ІІІ, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Отже, законодавець передбачив можливість прийняття рішення по стягненню суми компенсації окремо від стягнення суми основного боргу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.12.2015 року по день фактичної виплати індексації 01.05.2023 року відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року по справі № 420/4453/22, а також за період з 01.03.2018 року по день фактичної виплати 21.02.2024 року відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року по справі № 420/11414/23.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 200/15033/21 від 06.03.2024 року.

Доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для виплати Позивачу компенсації втрати частини доходів колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки такі доводи ґрунтуються на невірному, проте власному, тлумаченні норм законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Щодо доводів апелянта про пропуск Позивачем строку звернення до суду з урахуванням норм ст. 122 КАС України, то колегія суддів зазначає наступне.

За позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.04.2023 року по справі № 380/15245/22, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, суд наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених Законом України від 01.07.2022 року № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

До 19 липня 2022 року (внесення змін до КЗпП Законом України від 01.07.2022 року № 2352-IX) КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Колегія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини виникли внаслідок не виплати Позивачу у період проходження військової служби, а саме з 01.12.2015 року по 14.10.2019 року, індексації грошового забезпечення, яка є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, а також її виплати на день його звільнення зі служби (14.10.2019 року).

Тобто, на момент звільнення Позивача зі служби частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

З наведеного слідує, що вказаний позов подано з дотриманням установленого законом строку звернення до суду, а доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду по справі № 380/29686/23 від 08.08.2024 року.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

За таких обставин, враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко