Справа № 580/4460/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року справа № 580/4460/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шапошник Я.О.,

представника позивача Дарморос К.О. (згідно з ордером)

представника відповідача Покотілової І.Ю. (у порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку (письмового) загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.01.2024 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.12.2023 посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області була проведена фактична перевірка за дотриманням вимог законодавства з питань обігу товарних запасів, відображення обов`язкових реквізитів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження товарів, регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) в період з 06.12.2023. Перевірка проводилась за місцем фактичного провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою торгової точки (магазину): АДРЕСА_1 , за період діяльності з 18.06.2021. За результатами перевірки було складено акт №12784/23-00-07-07-01/ від 15.12.2023 року (далі - Акт). Актом було встановлено порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, а саме: відсутність у фіскальних касових чеках обов`язкових реквізитів в яких повинно вказуватись цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої на загальну суму реалізованих товарів - 83 399 грн. За наслідками проведеної перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 16.01.2024 № яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції на загальну суму 124 911,50 грн, у тому числі: (1 чек 374*100%) + (наступні чеки 83025*150%) за не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, та відповідно не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції відповідальність передбачено п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР із змінами та доповненнями. Також зауважено, що умовою для призначення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Однак, зі змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 02.12.2023 №2144-П не вбачається, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказано мету перевірки. Крім того, посилається на ту обставину, що згідно наказу № 744 від 21.12.2020 "Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій" у редакції наказу ДПС від 28.07.2022 № 489 було внесено зміни щодо Державного реєстру РРО згідно яких Реєстратори розрахункових операцій, первинна реєстрація яких заборонена внесено моделі DATECS МР-01 (МР-01 1.00; МР-01 1.01) Сфера застосування: торгівля; громадське харчування; сфера послуг. Крім реалізації алкогольних напоїв, строк виведення моделі з Реєстру: 01.12.2027, але не більше 7 років від дати введення в експлуатацію. Позивачем було зареєстровано первинно реєстратор розрахункових операції (DATECS MP-01 версії внутрішнього програмного забезпечення МР-01 1.00.) з 11 травня 2016 року і тому позивач використовувала (доопрацьовувала) даний РРО до 10 травня 2023 року, а з 04 травня 2023 року касовий апарат був замінений на нову модель MINI-T 400ME, що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 та використовувався на момент проведення «фактичної» перевірки контролюючим органом. Відповідно листа ТОВ «БУГ» вказано, що згідно листа за вих №02/102-3 від 02.09.2021 ТОВ «СИСТЕМА ТРЕЙД» (постачальники РРО DATECS MP-01, виробника ДП «Компанія «ATLAS») доопрацювання версій програмного забезпечення РРО DATECS MP-01 на забезпечення вимог наказу Міністерства Фінансів України № 306 від 18.06.2020 «Про внесення змін до Положення про форму та зміст розрахункових документів № 13 від 21.01.2016» та Наказу Міністерства Фінансів України № 329 від 08.06.2021 «Про затвердження Змін до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів» у зв`язку з технічними можливостями є неможливим. Дана технічна неможливість в тому числі поширюється на неможливість відображення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Таким чином, на переконання позивача жодним нормативним актом не передбачено обов`язок платника робити заміну РРО у разі відсутності технічних можливостей здійснити доопрацювання.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову з тих підстав, що перевіркою дотриманням позивачем вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, встановлено відсутність в розрахункових документах (фіскальних чеках) обов`язкових реквізитів передбачених Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 18 червня 2020 року № 306) (далі - Положення № 13). Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну. Форму та зміст розрахункових документів/електронних документів визначено Положенням №13. Відповідно до розділу II Положенням №13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) має містити обов`язкові реквізити: у тому числі цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством). У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п. 3 розд. І Положення № 13). Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону № 265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через РРО та/або через програмні РРО для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями. Відповідачем вказано, що правовою підставою для проведення перевірок є підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, тобто наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Крім цього відповідач також зазначає, що здійснення функцій, визначених законодавством щодо порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також щодо здійснення контролю за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання, та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Крім того, відповідач наголошує, що позивачем фактично допущено посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки без зауважень щодо неможливості проведення такої перевірки. Фактична перевірка позивача реально проведена та за її результатом складено акт. Разом з тим, наявність з боку позивача порушень норм чинного законодавства України виявлених контролюючим органом під час проведення перевірки повністю підтверджена належними доказами, дана обставина позивачем не спростована, чітких доводів які б ставили під сумнів наявність даних порушень не наведені, а тому податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.06.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім підтримана позиція заявлена у позовній заяві та додатково зауважено, що відповідач не спростував доводи щодо порушення процедури проведення фактичної перевірки за минулі періоди, адже перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки. Так, згідно наказу від 05.12.2023 №2144-П наказано провести з 05.12.2023 фактичну

перевірку тривалістю 10 діб ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності за період діяльності з 18.06.2021 по 14.12.2023, а не на поточний момент (фактичний момент перевірки), як це передбачено статтями 78 та 80 Податкового кодексу України. Податкове повідомлення-рішення від 16.01.2024 року № 006260707 винесене за встановлення порушення п. 1 п. 2 статті 3 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР. Аналіз даної норми права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) не проведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного розрахункового документу. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР,

а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Таким чином, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) утворює склад правопорушення. При цьому в Акті контролюючий орган не вказав про виявлення під час фактичної перевірки жодної з вищевказаної обставини, а лише підтверджено, що продаж алкогольних напоїв здійснювався через зареєстрований опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, з роздрукуванням розрахункових документів, що не відповідають встановленій формі та змісту розрахункових документів, оскільки у вказаних фіскальних чеках не відображено обов`язкові реквізити «цифрове значення

штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) на алкогольних напоях», які реалізовувались. Формальна відсутність рядка 9 фіскального чека на касовому чеку не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а друкований чек підтверджує виконання розрахункової операції та містить реквізити, які достатньо повно ідентифікують господарську операцію.

Представник позивача та представник відповідача подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

На підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст, 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року (далі - ПК України), відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 05.12.2023 №2144-п та направлень виданих Головним управлінням ДПС у Черкаській області була проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки було складено акт №12784/23-00-07-07-01/ від 15.12.2023, в якому встановлено порушення п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР а саме: відсутність у фіскальних касових чеках обов`язкових реквізитів в яких повинно вказуватись цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої на загальну суму реалізованих товарів - 83 399 грн.

25.01.2024 на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 надійшло податкове повідомлення-рішення винесене 16.01.2024 № яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції на загальну суму 124 911,50 грн, у тому числі: (1 чек 374*100%)+ (наступні чеки 83025*150%) за не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, та відповідно не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції відповідальність передбачено п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР із змінами та доповненнями.

Рішенням про результати розгляду скарги від 28.03.2024 вих. №8757/6/99-00-06-03-0206 Державна податкова служба України залишила без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 16.01.2024 № та вважаючи його протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі- ПК України).

Пунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У своєму позові позивач посилається на те, що наказ на проведення перевірки не містить підстави, для її проведення, а тому прийняте за наслідками перевірки оскаржуване рішення є протиправним.

У наказі в.о. начальника Головного управління ДПС у Черкаській області від 05.12.2023 №2144-п на підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст., 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, зазначено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , за період діяльності з 18.06.2021 по 14.12.2023 з метою контролю за дотриманням вимог законодавства з питань обігу товарних запасів, відображення обов`язкових реквізитів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження товарів, регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно пп. 80.2.2 п. 80.2. ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є платником акцизного податку як суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, що здійснює реалізацію підакцизних товарів, згідно з підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України, а згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України ГУ ДПС у Черкаській області виконує, зокрема, такі функції: проводить відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснює контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тому доводи позивача щодо відсутності у податкового органу підстав для проведення перевірки не приймаються судом до уваги.

Позивач також посилався на протиправність дослідження в ході фактичної перевірки, проведеної у грудні 2023 року, операцій з 18.06.2021 по 14.12.2023, відповідні доводи наводив з посиланням на те, що норми Податкового кодексу України не містять положень щодо можливості перевірки даних електронних копій розрахункових документів платника податків за минулі періоди.

Вказані доводи суд вважає необґрунтованими, оскільки визначення суті фактичної перевірки наведено в пп. 75.1.3. п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, при цьому обмеження у часі щодо предмету перевірки в цій нормі відсутні. Водночас, жодних обмежень щодо дії повноважень контролюючих органів загального характеру під час проведення фактичних перевірок Податковий кодекс України не передбачає, в т.ч. обмежень повноважень згідно пп. 20.1.6. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України.

Отже, доводи позовної заяви, що відповідач не спростував обставини порушення процедури проведення фактичної перевірки за минулі періоди є необґрунтованими.

Щодо порушень виявлених під час проведення перевірки, слід зазначити наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно із пунктами 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону №265/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджене (Положення №13), пунктом 2 розділу II якого передбачено обов`язкові реквізити для фіскального чека.

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення №13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Пунктом 2 розділу II Положення №13 встановлено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги). Серед обов`язкових реквізитів - код товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (пункт 3 розділу І Положення №13).

Відповідно абз. 1 ст. 12 Закону № 265/95-ВР на території України у сферах, визначених цим Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті реєстратори розрахункових операцій вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, конструкція і програмне забезпечення яких відповідають конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

Не підлягають виключенню з Державного реєстру моделі реєстраторів розрахункових операцій, що раніше пройшли первинну реєстрацію та використовуються суб`єктом господарювання, до закінчення строку їх служби (строку, протягом якого виробник (постачальник) гарантує працездатність таких реєстраторів, у тому числі комплектувальних виробів та їх складових частин, збереження інформації у фіскальній пам`яті, за умови дотримання користувачем вимог експлуатаційних документів). Строк між первинною реєстрацією реєстраторів розрахункових операцій та датою їх виключення з Державного реєстру не може становити менше семи років. У разі зміни законодавчих вимог до використання реєстратора розрахункових операцій виробник (постачальник) зобов`язаний, за наявності технічних можливостей, здійснити доопрацювання реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно абзацу 2 пункту 2 Наказу Мінфіну України від 08.06.2021 № 329 «Про затвердження Змін до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів», який передбачає, що до 01 жовтня 2021 року реєстратори розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, за наявності технічних можливостей мають бути доопрацьовані їх виробниками (постачальниками) відповідно до статті 12 з метою забезпечення можливості виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.

З метою: застосування в Україні реєстраторів розрахункових операцій, що випускаються серійно, відповідають установленим вимогам і пройшли державну сертифікацію; виведення з експлуатації реєстраторів розрахункових операцій, що не відповідають вимогам нормативних документів було створено Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій.

Наказом ДПС України від 21.12.2020 № 744 затверджено Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 було зареєстровано первинно реєстратор розрахункових операції (DATECS MP-01 версії внутрішнього програмного забезпечення МР-01 1.00.), який використовувала з 11 травня 2016 року до 10 травня 2023 року, а з 04 травня 2023 року касовий апарат був замінений на нову модель MINI-T 400ME, що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 та використовувався на момент проведення «фактичної» перевірки контролюючим органом.

Відповідно листа ТОВ «БУГ» вказано, що згідно листа за вих. №02/102-3 від 02.09.2021 ТОВ «СИСТЕМА ТРЕЙД» (постачальники РРО DATECS MP-01, виробника ДП «Компанія «ATLAS») доопрацювання версій програмного забезпечення РРО DATECS MP-01 на забезпечення вимог наказу Міністерства Фінансів України № 306 від 18.06.2020 «Про внесення змін до Положення про форму та зміст розрахункових документів № 13 від 21.01.2016» та Наказу Міністерства Фінансів України № 329 від 08.06.2021 «Про затвердження Змін до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів» у зв`язку з технічними можливостями є неможливим. Дана технічна неможливість в тому числі поширюється на неможливість відображення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.

Відповідно до пункту 1статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) -за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій - з пункту 2статті 3 Закону №265/95-ВР. Отже, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Таким чином, проведення розрахункової операції через РРО без видачі розрахункового документа встановленої форми та змісту тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбаченої пунктом 1 частини 17 Закону №265/95-ВР.

Оцінюючи доводи сторін стосовно наявності/відсутності складу порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, суд виходить з того, що фактично у магазині позивача здійснення розрахункових операцій здійснювалося із роздрукуванням фіскальних чеків, однак за висновками контролюючого органу, такі не приймаються через відсутність в окремих із них реквізиту цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.

За висновками акта фактичної перевірки, проведеної в магазині позивача, суть порушення, за яке на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції, полягає у тому, що роздруковані та видані фіскальні чеки не мали цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої й у них були відсутні серія і номер марки акцизного податку (додаток до акта перевірки, в якому вказано відомості щодо фіскальних документів, у яких було реалізовано підакцизну продукцію без зазначення реквізитів марки акцизного податку).

Як зазначено вище відповідно ст. 12 Закону № 265/95-ВР строк між первинною реєстрацією реєстраторів розрахункових операцій та датою їх виключення з Державного реєстру не може становити менше семи років. У разі зміни законодавчих вимог до використання реєстратора розрахункових операцій виробник (постачальник) зобов`язаний, за наявності технічних можливостей, здійснити доопрацювання реєстратора розрахункових операцій. В свою чергу відповідно Наказу Мінфіну України від 08.06.2021 № 329, передбачено, що до 01 жовтня 2021 року реєстратори розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, за наявності технічних можливостей мають бути доопрацьовані їх виробниками (постачальниками) відповідно до статті 12 з метою забезпечення можливості виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 було зареєстровано первинно реєстратор розрахункових операції (DATECS MP-01 версії внутрішнього програмного забезпечення МР-01 1.00.), який використовувала з 11 травня 2016 року до 10 травня 2023 року, а з 04 травня 2023 року касовий апарат був замінений на нову модель MINI-T 400ME, що підтверджується реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 та використовувався на момент проведення фактичної перевірки контролюючим органом.

Відповідно листа ТОВ «БУГ» вказано, що згідно листа за вих. №02/102-3 від 02.09.2021 ТОВ «СИСТЕМА ТРЕЙД» (постачальники РРО DATECS MP-01, виробника ДП «Компанія «ATLAS») доопрацювання версій програмного забезпечення РРО DATECS MP-01 на забезпечення вимог наказу Міністерства Фінансів України № 306 від 18.06.2020 «Про внесення змін до Положення про форму та зміст розрахункових документів № 13 від 21.01.2016» та Наказу Міністерства Фінансів України № 329 від 08.06.2021 «Про затвердження Змін до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів» у зв`язку з технічними можливостями є неможливим. Дана технічна неможливість в тому числі поширюється на неможливість відображення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.

Отже позивач з 11 травня 2016 року до 10 травня 2023 року використовував реєстратор розрахункових операції (DATECS MP-01 версії внутрішнього програмного забезпечення МР-01 1.00.), доопрацювання якого на виконання вимог наказу Міністерства Фінансів України № 306 від 18.06.2020, у тому числі поширюється на неможливість відображення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, що узгоджується з положеннями ст. 12 Закону № 265/95-ВР.

Суд звертає увагу, що саме розрахунковий документ є доказом, що підтверджує факт продажу товару, а не роздруківка з АІС "Податковий блок" та саме такий документ має контролюючим органом братися до уваги. Відповідна роздруківка фіскального чека з АІС "Податковий блок" не є доказом відображення господарської операції.

Дослідивши подані відповідачем докази, а саме - таблицю, що містяться в акті перевірки суд зазначає, що дана таблиця не містить інформації, яка дає змогу встановити наявність порушення позивачем п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яке відображено в акті перевірки. Крім того, з інформації, яка міститься в таблиці не можливо встановити, з якого джерела інформації, ким та коли вона сформована. Враховуючи зазначене, суд вважає, що дана таблиця не є доказом вчинення позивачем податкового правопорушення в розумінні ст. 73-76 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням обставин у цій справі, положень чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.01.2024 № є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.01.2024 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1249 (одна тисяча двісті сорок дев`ять) грн 12 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА