Справа № 160/20690/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 вересня 2024 рокуСправа № 160/20690/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії та Центрально-військової лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії та Центрально-військової лікарської комісії Міністерства оборони України, в якій позивач просить:

-визнати протиправною та скасувати рішення військово-лікарської комісії, затверджене довідкою № Довідкою військово-лікарської комісії №1004 від 30.12.2023;

- зобов`язати 20-ту Регіональну військово-лікарську комісію і Центральну-військово лікарську комісію Міністерства оборони України здійснити повторне обстеження та медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подання до суду:

доказів звернення до суду в межах строків, визначених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України або заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням причин поважності його пропуску та доказами на їх підтвердження;

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн. або доказів звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду від 05.08.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків до якої додано посвідчення учасника бойових дій від 31.12.2023 НОМЕР_1 (як доказ звільнення позивача від сплати с удового збору) та заява про поновлення строку звернення до суду.

Оскільки суддя Маковська О.В. перебувала у відпустці та на лікарняному, дана заява розглянута після виходу судді з лікарняного.

Недоліки позовної заяви в частині надання позивачем доказів звільнення його від сплати судового збору усунуто.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Залишаючи позовну заяву без руху з підстав пропуску позивачем строків звернення до суду, в ухвалі від 05.08.2024 суд вказав, що позивачем пропущено місячний строк, визначений частиною 5 статті 122 КАС України, оскільки останній оскаржує довідку ВЛК від 30.12.2023, а до суду звернувся лише 31.07.2024.

В той же час, в заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що в ухвалі суду від 05.08.2024 суд дійшов висновку про пропуск позивачем «тримісячного строку на звернення до суду з вимогою щодо виплати щомісячної додаткової винагороди, який встановлено ст. 233 КЗпП України».

Суд звертає увагу представника позивача на недопустимість спотворення інформації, зазначеної в процесуальних документах суду та зазначає, що предметом спору у даній справі є довідка ВЛК від 30.12.2023, а не спір щодо виплати щомісячної додаткової винагороди.

Крім того, в заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача звертає увагу суду на те, що позивач не є звільненим з військової служби, а навпаки проходить службу у військовій частині та є військовослужбовцем.

З даного приводу, суд зазначає, що в ухвалі суду від 05.08.2024 взагалі не йде мова про звільнення позивача з військової служби, а тим більш відсутнє посилання на положення КЗпП України, зокрема, статтю 233.

Така неуважність представника позивача адвоката під час ознайомлення зі змістом ухвали суду від 05.08.2024 призвела до того, що остання обгрунтовує поважність пропуску позивачем саме тримісячного строку звернення до суду, визначеного статтею 233 КЗпП України.

Відтак, суд критично ставиться до данних обгрунтувань.

Жодних обгрунтувань щодо пропуску позивачем місячного строку звернення до суду, визначеного частиною 5 статті 122 КАС України, представником позивача в заяві не наведено.

Посилання позивача на трудове законодавство не беруться судом до уваги, оскільки жодним чином не розповсюджуються на сферу дії спірних правовідносин.

Щодо посилань представника позивача на введення в Україні воєнного стану та проходження позивачем військової служби, як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду, суд зазначає, що останнім не наведено жодних обставин, які пов`язані із введеним в Україні воєнним станом та які ускладнювали позивачу звернутися до суду з даною позовною заявою в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Суд зауважує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

В даному випадку судом не встановлено обставин, що перешкоджали позивачу через запровадження в Україні воєнного стану звернутись до суду із позовною заявою вчасно, а сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Крім того, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні будь-яких змін щодо строків розгляду справ, змін в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Щодо доводів представника позивача, що віна (адвокат) в травні 2024 року зверталася із заявою до 20-ої регіональної ВЛК, проте відповіді не отримала, як на поважну підставу для поновлення пропущеного строку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Факт звернення із заявою до відповідача і очікування позивачем результату розгляду такої заяви не є підставою, яка обумовлювала неможливість позивача звернутися до суду з даною позовною заявою в строк, встановлений законом.

Таким чином вказані доводи позивача не можуть слугувати поважною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позов ОСОБА_1 до 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії та Центрально-військової лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська