Справа № 400/15274/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 р. № 400/15274/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

провизнання протиправним та скасування рішення від 17.11.2023 №53/03-07; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідача, або ГУ ПФУ) в якому просить:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.11.2023 №53/03-07 р «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправним;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.11.2023 №53/03-07 р. «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне військової служби, та деяких інших осіб»;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з моменту звернення за призначенням пенси за вислугу років, тобто з 26 січня 2022 року, протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з моменту звернення за призначенням пенсії за вислугу років, тобто з 26 січня 2022 року та провести відповідну виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07 серпня 2020 року №233-ОС «Про особовий склад» її було звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу у запас Збройних Сил України.

Наголошувала на тому, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року у справі №400/3908/23 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було оформлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подання та інші документи, необхідні для призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується листом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/55704/23-Вих. від 09.11.2023 року «Про надання на виконання рішення суду матеріалів для призначення пенсії ОСОБА_1 .

Відтак, враховуючи наявність вислуги років, необхідної для призначення пенсії, позивач звернулась до відповідача із заявою, про призначення пенсії згідно пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Разом з тим, за результатами розгляду поданої заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.11.2023 №53/03-07 р. відмовлено, підставою відмови зазначено, відсутність у позивача необхiдної календарної вислуги 24 роки та б мiсяцiв.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що оскільки на дату звільнення зі служби календарна вислуга років позивача менша за необхідну для набуття права на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262.

Згідно з наказом 79 прикордонного закону ІНФОРМАЦІЯ_1 (про особовий склад) від 10.08.2020 № 409-ОС позивач звільнена з військової служби в Державній прикордонній службі з 11.08.2020, вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 18 років 00 місяців 17 днів.

Відтак вважає, що пенсійним органом правомірно відмовлено позивачці про призначення пенсії за вислугу років, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

ОСОБА_1 в період з 24 липня 2002 року по 11 серпня 2020 року проходила військову службу в Прикордонних військах, Державній прикордонній службі України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07 серпня 2020 року №233-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) військовослужбовці - жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу у запас Збройних Сил України.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 10 серпня 2020 року № 409-ОС «Про особовий склад» вислуга років ОСОБА_1 станом на 11 серпня 2020 року становить:

календарна: 18 років 00 місяців 17 днів;

пільгова: 07 років 00 місяців 25 днів;

всього: 25 років 01 місяць 12 днів.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року у справі № 400/3908/23 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було оформлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подання та інші документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується листом Адміністрації Державної прикордонної служби України Х°11/55704/23-Вих. від 09.11.2023 року «Про надання на виконання рішення суду матеріалів для призначення пенсії ОСОБА_1 ».

Позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

30 листопада 2023 року ОСОБА_1 отримала відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 1400-0307-8/85913 від 22.11.2023 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.11.2023 №53/03-07 р. «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 Хе2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , в якому зазначено, що підстави для призначення пенсії позивачці за вислугу років згiдно пункту «а» статті 12 Закону № 226212 відсутні.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб "(надалі - Закон №2262-XII, в редакції станом на час спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.17-1 Закону №2262-XII).

Згідно з абзацом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (надалі також - Порядок №393, в редакції станом на час спірних правовідносин) встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду; служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З аналізу наведених правових норм слідує, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження відповідної служби в певний, визначений у законодавчому порядку, період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Правові висновки щодо призначення пенсій за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до яких календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393, викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі № 805/3923/18-а від 03 березня 2021 року, Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №480/4241/18 від 14 квітня 2021 року.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до порядку №393».

Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд зазначає, що наявної у позивача вислуги років достатньо для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. У зв`язку з таким зарахуванням необхідної кількості років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ. Таким чином, передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18. Де було вказано, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Відтак, оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить більше 25 років, а тому у відповідності до пункту «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин він має право на призначення пенсії за вислугою років на підставі вказаного Закону, а тому позов підлягає задоволенню.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити також наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №119 Постанову №393 доповнено п.2-1, відповідно до якого, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з п.1 і 2 цієї постанови, а також абз.1 п.3 викладено у новій редакції, за приписами якого до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї Постанови, зараховується на пільгових умовах.

Отже, реалізуючи надані Законом повноваження на визначення порядку обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, Кабінет Міністрів України з 19.02.2022р. (з дати набрання чинності Постанови №119), передбачив можливість врахування пільгового періоду служби тільки для визначення розміру пенсії та закріпив те, що обчислення календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, проводиться виключно згідно з положеннями п.п.1 та 2 Постанови №393.

За наведених обставин, слід зазначити, що Постанова №119, була вже прийнята після виникнення спірних правовідносин, а тому її положення не можуть бути застосовані в даній справі, враховуючи факт звільнення позивача з 11 серпня 2020.

Відтак, на час звільнення позивача зі служби абз.1 п.3 Постанови №393 був чинний в редакції, за якою, до вислуги років для призначення пенсій особам, які зазначені в абз.1 п.1 цієї Постанови, зараховується на пільгових умовах.

Так, за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають «зворотної дії в часі». Цей принцип був закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно- правовий акт, під час дії якого вони настали.

Застосовуючи ці загальні підходи в контексті обставин справи, суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діяла на момент звільнення позивача зі служби, а тому підстави для врахування змін у правовому регулюванні щодо обчислення вислуги років, внесені Постановою №119, що набули чинності з 19.02.2022р. - відсутні.

Подібний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 14.09.2022р. у справі №640/14718/20.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.11.2023 №53/03-07 р «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в непризначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з моменту звернення за призначенням пенси за вислугу років, тобто з 26 січня 2022 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з моменту звернення за призначенням пенсії за вислугу років, тобто з 26 січня 2022 року та провести відповідну виплату пенсії.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 2147,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник