Справа № 160/19583/23
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/19583/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Олефіренко Н.А., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 в адміністративній справі №160/19583/23 (суддя Сліпець Н.Є.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У серпні 2023 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в якому просила: визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про відмову у призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 , викладену в рішенні від 09.06.2023 року №о/р 3; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 - виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення на підставі п.7-1 Прикінцевих положень ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 адміністративний позов задоволено .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що За результатами розгляду Головним управлінням матеріалів електронної пенсійної справи гр. ОСОБА_1 встановлено, що на момент досягнення пенсійного віку вона не працювала в закладах та установах державної комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Таким чином вбачається невиконання Позивачкою приписів законодавства для призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Тому відсутні правові підстави для призначення гр. ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, згідно записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала на наступних посадах:

- з 01.08.1982 по 04.10.1986 - медсестрою гінекологічного відділення у Апостоловській ЦРБ;

- з 17.10.1986 по 15.11.1995 - медичною сестрою у Нововоронцовській районній лікарні 3-Балковської дільничої лікарні;

- з 06.04.1999 по 11.02.2008 - медичною сестрою у Нововоронцовському територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів:

- з 12.02.2008 по 31.08.2021 - медичною сестрою у Нововоронцовському комунальному територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян;

- з 01.09.2021 по 13.02.2023 рр. - сестрою медичною у комунальній установі Територіальному центрі надання соціальних послуг Новоолександрівської селищної ради.

У подальшому, згідно записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 17.02.2023 отримувала допомогу по безробіттю.

Позивачу з березня 2023 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначена пенсія за віком.

06.02.2023 позивач звернулась до відповідача-1 із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню та виплачується під час призначення пенсії за віком, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до вимог п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 09.06.2023 №73 Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу було відмовлено в нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню та виплачується під час призначення пенсії за віком, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до вимог п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки станом на день досягнення пенсійного віку позивач не працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2011 № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 року у справі №310/3774/17 зазначив, що «синтаксичний аналіз пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Порядку №1191 дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком».

Як вбачається з матеріалів справи, перед виходом на пенсію позивач відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 працювала на наступних посадах:

- з 01.08.1982 по 04.10.1986 - медсестрою гінекологічного відділення у Апостоловській ЦРБ;

- з 17.10.1986 по 15.11.1995 - медичною сестрою у Нововоронцовській районній лікарні 3-Балковської дільничої лікарні;

- з 06.04.1999 по 11.02.2008 - медичною сестрою у Нововоронцовському територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів:

- з 12.02.2008 по 31.08.2021 - медичною сестрою у Нововоронцовському комунальному територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян;

- з 01.09.2021 по 13.02.2023 рр. - сестрою медичною у комунальній установі Територіальному центрі надання соціальних послуг Новоолександрівської селищної ради.

У подальшому, з 17.02.2023 по березень 2023 отримувала допомогу по безробіттю.

На дату досягнення позивачем пенсійного віку вона дійсно перебувала на обліку в Дніпропетровському обласному центрі зайнятості, а саме в період з 17.02.2023 по березень 2023 як одержувач допомоги по безробіттю.

При цьому, таке перебування на обліку в центрі зайнятості мало місце у зв`язку із вимушеним переміщенням через введення з 24.02.2022 року в Україні воєнного стану, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", так позивача було звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, однак вищезазначене звільнення було вимушеним.

Так, з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.01.2023 за №1209- наявною в матеріалах справи, вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Разом з цим, суд апеляційної інстанції враховує і те, що пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Тобто, у відповідача виникає обов`язок по виплаті такої допомоги при призначенні пенсії за віком за наявності у особи спеціального стажу роботи незалежно від подання особою заяви щодо виплати такої допомоги та часу встановлення відповідачем наявності відповідного страхового стажу у цієї особи.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко

суддя А.В. Суховаров