Справа № 380/12612/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 рокусправа № 380/12612/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.05.2024 р. № 27 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії державного службовця;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії державного службовця з урахуванням даних з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) починаючи з 17.05.2024 (день звернення із заявою про перерахунок пенсії), із урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулася із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області №27 від 24.05.2024 позивачці відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що 01.05.2016 набрав чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, яким скасовано статтю 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 щодо перерахунку пенсії державним службовцям. Вважаючи таке рішення протиправним, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою від 17.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Відповідач 2) подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, окрім статті 37, що застосовується до призначення пенсій державним службовцям. Законом від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій державним службовцям згідно додатково наданих довідок про заробітну плату. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 24.05.2024 № 27 про відмову в перерахунку пенсії, а саме про зміну складових заробітної плати державного службовця відповідно до Закону № 889, в зв`язку з відсутністю правових підстав. Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач 1) подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відповідач зазначає, що за даними електронної пенсійної спраи ОСОБА_1 з 23.02.1999 призначено пенсію по віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 23.04.1999 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» (посадова особа в органах місцевого самоврядування). 17.05.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою №4001 про перерахунок пенсії згідно Закону України «Про державну службу» та долучити довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років). За результатами розгляду заяви та долучених документів 24.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області винесено рішення №27 про відмову у перерахунку пенсії та не взято до уваги довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видану на ім`я ОСОБА_2 . Відповідач зазначає, що ст. 90 Закону №889 не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям. З 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій державних службовців. Відповідач зазначає, що вимоги позивачки є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві, вважає, що дії органів Пенсійного фонду щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати.

За принципом екстериторіальності рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.05.2024 № 27 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки Закон № 889 не передбачає проведення перерахунків пенсій державних службовців.

Вважаючи протиправним вказана рішення, позивач звернулась з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України №3723-ХІІ від 16.12.1993 Про державну службу.

Частиною першою статті 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній до 01.01.2015 року, передбачалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Проте, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України №3723-ХІІ від 16.12.1993 року Про державну службу викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 законодавець делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України №3723-ХІІ від 16.12.1993 року Про державну службу, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865).

З 01.05.2016 року постанова Кабінету Міністрів України №865 втратила чинність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до п.6 застосовується з 01.12.2015 року, виключено п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, а п.5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Слід зазначити, що вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Отже, з 01.12.2015 року по 01.05.2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII Про державну службу. При цьому чинна у зазначений період редакція ст.37-1 Закону №3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

10.12.2015 прийнято Закон України Про державну службу №889-VIII, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням. Закон №889-VIII набув чинності 01.05.2016 року, а положення Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII Про державну службу втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII).

Натомість, у статті 90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у статті 42 якого визначено підстави для перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих, державних службовців до яких не віднесено.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі №555/2183/16-а, від 26.02.2020 року у справі №508/808/16-а, від 28.10.2020 року у справі №826/16182/18, від 22.04.2021 року у справі №712/10182/17, від 03.11.2021 року у справі №373/2149/16-а.

Відсутність механізму перерахунку пенсії державним службовцям призначених за статтею 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII Про державну службу була також предметом розгляду Конституційного Суду України.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 року №3-р/2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним) положення підп.1 п.2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-XII зі змінами.

Зокрема, в абзаці четвертому пункту 5.6 мотивувальної частини даного рішення Конституційний Суд України також констатував, що розміри пенсій державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII, на відміну від розмірів пенсій, призначених на підставі інших нормативних актів, не підлягають перерахуванню.

Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України зазначив, що сучасний стан законодавчого врегулювання з перерахунку розмірів пенсій суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII, є не звичайною законодавчою прогалиною (лакуною), а законодавчим упущенням (legislative omission), наявність якого є порушенням Конституції України. Для розвитку, конкретизації та деталізації приписів ст.ст.3, 8, 24, 46 Основного Закону України перерахунок розмірів пенсій обов`язково має бути внормований у законі, ухваленому Верховною Радою (пункт 5.7 даного рішення).

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на квітень 2024 року.

Щодо посилань позивача на п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII Про державну службу, суд вказує, що такі на спірні правовідносини не поширюються, оскільки позивачем уже було використано право на призначення пенсії за нормами ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-XII після 01.05.2016 року. Крім того, цими пунктами регулюються виключно питання призначення пенсій відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-XII для осіб, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року №889-VIII Про державну службу мають необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, а не питання проведення перерахунку пенсій колишніх державних службовців.

Як зазначено судом вище (з урахуванням рішення Конституційного суду України), прогалина в перерахунку розмірів пенсій державних службовців, у залежності від дати призначення пенсії, обов`язково має бути унормована в законі, ухваленому Верховною Радою, а не за рахунок рішення суду у справі, оскільки законодавчо визначених підстав для цього немає.

Враховуючи вищезазначене, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.05.2024 № 27 про відмову в перерахунку пенсії позивача є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Відтак відсутні підстави для здійснення ОСОБА_1 з 17.05.2024 року перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням даних з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) із урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області(адреса: 79016, м. Львів, вул. Митроплита Андрея, буд. 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області(адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборона, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судовий збір стягненню не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна