Справа № 420/28103/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІЛЛІ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТІЛЛІ" звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просить: визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2023/000135/2 від 10.08.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.07.2022 року між RUІAN TONGQI SHOES CO., Ltd (Продавець) та ТОВ СТІЛЛІ (Покупець) укладено Контракт №1, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - взуття.

Згідно п.1.5 Контракту №1 номенклатура товару та ціни визначаються у Додатках до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.2.1 Контракту №1 всі ціни визначаються у пропозиціях продавця і встановлюються у доларах США. Продавець не має права змінювати ціни з моменту надання пропозиції. Згідно п.2.2 Контракту №1 загальною вартістю Контракту є ціна всіх товарів, погоджених сторонами у Додатках протягом дії цього Контракту.

Згідно з Додатковою угодою від 19.07.2022 року до Контракту №1 сторони вирішили викласти п.3.1 Контракту №1 в новій редакції: 3.1. Умови поставки: (базові умови) - FOB.

22.05.2023 року на виконання умов Контракту №1 продавцем було виставлено Інвойс №40 з переліком товарів на загальну суму 53764,99 доларів США.

Підприємством було сплачено зазначену вартість товарів за Інвойсом 40 згідно з платіжною інструкцією №94 від 03.07.2023 року.

10.08.2023 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UA500020/2023/000135/2.

Позивач зазначив, що з наданих декларантом документів безсумнівно і однозначно можна встановити вартість придбаного товару, зокрема, ціна зазначена в Інвойсі відповідно до вимог Контракту. Також декларантом було фактично сплачено вартість ввезеного товару, про що надано відповідне платіжне доручення. У поданих документах відсутні будь-які суперечності та неповнота, які могли б вплинути на вартісні характеристики оцінюваного товару.

На думку позивача, відповідач лише формально послався на ненадання повного переліку витребуваних документів, не зазначивши, які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишились не усунутими.

Ухвалою від 23.10.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 07.11.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Одеської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

06.11.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив таке.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару «Взуття з халявками, які закривають щиколотку та доходять до початку литки - черевики жіночі, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу поліуретану, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу полівінилхлориду, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття: - арт. ХМ27-1, розміри 36-41 - 360 пар; - арт. ХМ27-2, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ27-3, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ27-4, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-1, розміри 36-41 - 720 пар; - арт. ХМ17-2, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-3, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-4, розміри 36-41 - 240 пар; - арт. ХМ17-41, розміри 36-41 - 448 пар; - арт. ХМ1 7-86, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-8, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-93, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-86-2, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-93-2, розміри 36-41 - 480 пар. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай.

Взуття жіноче, халявки якого нижче щиколотки, при цьому заготівка верху закриває всю тильну поверхню стопи - напівчеревики жіночі, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу поліуретану, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу полівінилхлориду, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки 24см та більше: - арт. ХМ21-1, розміри 38-41 - 540 пар; - арт. ХМ21-2, розміри 38-41 - 360 пар; - арт. ХМ21-4, розміри 38-41 - 180 пар; - арт. ХМ21-7, розміри 38-41 - 312 пар; - арт. ХМ21-86, розміри 38-41 - 360 пар; - арт. ХМ21-86-2, розміри 38- 41 - 354 пари; - арт. ХМ21-93, розміри 38-41 - 354 пари. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай.

Взуття жіноче, халявки якого нижче щиколотки, при цьому заготівка верху закриває всю тильну поверхню стопи - напівчеревики жіночі, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу поліуретану, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу полівінилхлориду, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки менш як 24см: - арт. ХМ21-1, розміри 36-37 - 180 пар; - арт. ХМ21-2, розміри 36-37 - 120 пар; - арт. ХМ21-4, розміри 36-37 - 60 пар; - арт. ХМ21-7, розміри 36-37 -104 пар; - арт. ХМ21-86, розміри 36-37 - 120 пар; - арт. ХМ21-86-2, розміри 36- 37 - 118 пар; - арт. ХМ21-93, розміри 36-37 - 118 пар. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай» до Одеської митниці подано митну декларацію деклараціями (МД) № 23UA72U6 від 09.08.2023.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) № 23UA72U6 від 09.08.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 23UA72U6 від 09.08.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000135/2 від 10.08.2023.

Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, експорту в Україну з тієї ж країни та аналогічним комерційним умовам, є більшим:

по товару №1 на рівні 10,3 дол. США за кг нетто (11,0433 дол. США за пару) (МД №UA500020/2021/203936 від 27.07.2021 року), ніж заявлено декларантом 6,0902 дол. США за пару;

по товару №2 на рівні 10,3 дол. США за кг нетто (10,7034 дол. США за пару) (МД №UA500020/2021/203936 від 27.07.2021 року), ніж заявлено декларантом 6,1089 дол. США за пару;

по товару №3 на рівні 10,3 дол. США за кг нетто (10,64 дол. США за пару) (МД №UA500020/2021/203936 від 27.07.2021 року), ніж заявлено декларантом 6,1053 дол. США за пару.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст.55 Митного кодексу України Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2023/000135/2 від 10.08.2023.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 18.07.2022 року між RUІAN TONGQI SHOES CO., Ltd (Продавець) та ТОВ СТІЛЛІ (Покупець) укладено Контракт №1, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар взуття (а.с. 13-16).

Згідно п.1.5 Контракту №1 номенклатура товару та ціни визначаються у Додатках до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.2.1 Контракту №1 всі ціни визначаються у пропозиціях продавця і встановлюються у доларах США. Продавець не має права змінювати ціни з моменту надання пропозиції.

Згідно п.2.2 Контракту №1 загальною вартістю Контракту є ціна всіх товарів, погоджених сторонами у Додатках протягом дії цього Контракту.

Згідно з Додатковою угодою від 19.07.2022 року до Контракту №1 сторони вирішили викласти п.3.1 Контракту №1 в новій редакції: 3.1. Умови поставки: (базові умови) FOB (а.с. 20).

22.05.2023 року на виконання умов Контракту №1 продавцем було виставлено Інвойс №40 з переліком товарів на загальну суму 53764,99 доларів США (а.с. 21-22).

09.08.2023 року позивачем на підставі Контракту №1 від 18.07.2022 р. подано до відповідача митну декларацію №23UA72U6 з метою митного оформлення імпортованого товару за Контрактом (а.с. 71-74).

У графі 31 Митної декларації вказаний опис товару 1: Взуття з халявками, які закривають щиколотку та доходять до початку литки - черевики жіночі, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу поліуретану, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу полівінилхлориду, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття: - арт. ХМ27-1, розміри 36-41 - 360 пар; - арт. ХМ27-2, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ27-3, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ27-4, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-1, розміри 36-41 - 720 пар; - арт. ХМ17-2, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-3, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-4, розміри 36-41 - 240 пар; - арт. ХМ17-41, розміри 36-41 - 448 пар; - арт. ХМ1 7-86, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-8, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-93, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-86-2, розміри 36-41 - 480 пар; - арт. ХМ17-93-2, розміри 36-41 - 480 пар. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай.

Товар 2: Взуття жіноче, халявки якого нижче щиколотки, при цьому заготівка верху закриває всю тильну поверхню стопи - напівчеревики жіночі, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу поліуретану, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу полівінилхлориду, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки 24см та більше: - арт. ХМ21-1, розміри 38-41 - 540 пар; - арт. ХМ21-2, розміри 38-41 - 360 пар; - арт. ХМ21-4, розміри 38-41 - 180 пар; - арт. ХМ21-7, розміри 38-41 - 312 пар; - арт. ХМ21-86, розміри 38-41 - 360 пар; - арт. ХМ21-86-2, розміри 38- 41 - 354 пари; - арт. ХМ21-93, розміри 38-41 - 354 пари. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай.

Товар 3: Взуття жіноче, халявки якого нижче щиколотки, при цьому заготівка верху закриває всю тильну поверхню стопи - напівчеревики жіночі, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу поліуретану, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу полівінилхлориду, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки менш як 24см: - арт. ХМ21-1, розміри 36-37 - 180 пар; - арт. ХМ21-2, розміри 36-37 - 120 пар; - арт. ХМ21-4, розміри 36-37 - 60 пар; - арт. ХМ21-7, розміри 36-37 -104 пар; - арт. ХМ21-86, розміри 36-37 - 120 пар; - арт. ХМ21-86-2, розміри 36- 37 - 118 пар; - арт. ХМ21-93, розміри 36-37 - 118 пар. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай.

Разом з митною декларацією декларантом було подано наступні документи:

Пакувальний лист (Packim list) Б/Н від 22.05.2023

Еижунок.-фатуваМтойсЦCmmerml invoice) 40 від 22.05.2023

Автотранспортна накладна (Road consignment note) 5254 від 27.07.2023

Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 23С4403А2168/01478 від 07.08.2023

Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) 23UA80U5 від 08.08.2023

Банківський платіжний документ, що стосується товару 94 від 03.07.2023

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 0724-23/1 від 24.07.2023

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 2807-23/1 від 28.07.2023

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода від 26.12.2022

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода від 02.01.2023

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода від 06.01.2023

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода від 05.08.2023

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 1 від 18.07.2022

Договір про надання послуг митного брокера БР-518 від 21.07.2023

Договір (контракт) про перевезення 190722-58 від 19.07.2022.

Митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст.254 Митного кодексу України.

10.08.2023 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2023/000135/2 за митною декларацією №23UA72U6 (а.с. 9-11).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено:

1) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до вимог розділу III «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано. Крім того, в автотранспортній накладній CMR від 27.07.2023 №5254 наявна печатка фактичного перевізника PE «Martyniuk Myroslav», але договір на перевезення №190722-58 від 19.07.2022 укладено з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді.» (International Cargo Service H. D.);

3) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

4) у графі 1 «Exporter» сертифікату про походження товару від 07.08.2023 №23С4403А2168/01478 вказаний SHENZHEN TENGZE IMPORT&EXPORT CO., LTD. SHENZHEN CHINA, що відрізняється від зазначеного у поданій митній декларації, інвойсі, CMR та інших товаро-супровідних документах;

5) п.2.1 Контракту №1 від 18.07.2022 передбачена пропозиція продавця щодо ціни товару та згідно п.3.2. Контракту поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, відомості про які відсутні.

Окрім того, у графі 44 митної декларації зазначено документ за кодом 4103 Додаткова Угода від 05.08.2023, електронна копія якої не долучена до ЕМД та надана Додаткова Угода від 19.07.2023, відомості про яку відсутні в графі 44 митної декларації.

Митним органом було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод.

У рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз цінової інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор», враховуючи інформацію по товарах, митне оформлення яких вже здійснено (до цього часу та з урахуванням торгівельної країни, країни відправника, прямих контрактів, партії та опису товару) встановлено, що рівень митної вартості є більшим та становить по товару №1 на рівні 10,3 дол. США за кг нетто (11,0433 дол. США за пару) (МД №UA500020/2021/203936 від 27.07.2021 року), ніж заявлено декларантом 6,0902 дол. США за пару; товар №2 на рівні 10,3 дол. США за кг нетто (10,7034 дол. США за пару) (МД №UA500020/2021/203936 від 27.07.2021 року), ніж заявлено декларантом 6,1089 дол. США за пару; товару №3 на рівні 10,3 дол. США за кг нетто (10,64 дол. США за пару) (МД №UA500020/2021/203936 від 27.07.2021 року), ніж заявлено декларантом 6,1053 дол. США за пару.

10.08.2023 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2023/000516, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 12).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст.53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч. 1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №804/15600/15 від 13.10.2021 року.

Стосовно такої складової вартості товару як упаковка та пакування, слід зазначити, що відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до піни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №160/8775/18 від 18.12.2019 року.

Згідно зовнішньоекономічного договору ціна товару, що був предметом поставки, вже включає в себе вартість упаковки та маркування, а тому за правилами частини десятої статті 58 Митного кодексу України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №815/6794/17 від 22.01.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що у наданих декларантом документах відсутні будь-які вказівки на те, що витрати по оплаті упаковки та робіт з пакування не включаються в ціну, а тому в силу пп. в) п.1 ч.10 ст.58 МК України, така вартість не може бути додана до ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари.

Крім того, в Інвойсі від 22.05.2023 року №40 передбачено, що пакування відповідно до заявки покупця та включено в ціну (другий рядок після таблиці з переліком товарів) (а.с. 21-22).

Що стосується підтвердження витрат на транспортування, суд бере до уваги, що задля підтвердження розміру транспортних витрат декларантом було надано відповідачу Довідку про транспортні витрати №0724-23/1 від 24.07.2023 року (транспортування територією Китаю та морський фрахт) та Довідку про транспортні витрати №2807-23/1 від 28.07.2023 року (лінійні збори, перевезення вантажу на склад, вантажні операції, перевезення до кордону України та територією України) (а.с. 24-25).

Довідки містять інформацію про вартість перевезення товару за весь маршрут від постачальника до покупця.

Частиною 2 ст.53 МК України передбачає надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому вказано норма не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів. Надані декларантом довідки є такими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №804/16553/14 від 31.05.2019 року.

З наведеного вбачається, що надані декларантом довідки про транспортні витрати є належними доказами розміру витрат на перевезення, а тому відповідач неправомірно їх проігнорував. Відповідачем не обґрунтовано, як відсутність посилання на договір про перевезення вантажу унеможливила визначення витрат на транспортування на підставі вказаних довідок.

Стосовно найменування перевізника в автотранспортній накладній, суд зазначає наступне.

Згідно з умовами Договору №190722-58, ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» зобов`язано за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів.

Згідно з п.2.1.1. Договору Виконавець організовує перевезення вантажів Замовника морським, залізничним, автомобільним, авіаційним транспортом, включаючи перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення замовника.

Згідно з п.2.1.2. Виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями. їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів.

Таким чином, Martyniuk Myroslav є перевізником вантажу, який діяв на замовлення ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді».

Відповідні пояснення були надані відповідачу брокером листом від 10.08.2023р.

Стосовно такої складової митної вартості як витрати на навантаження оцінюваних товарів, як уже було зазначено, декларантом було надано Довідку про транспортні витрати №2807-23/1 від 28.07.2023 року, яка в тому числі містить перелік витрат, пов`язаних з лінійними зборами, перевезенням вантажу на склад та вантажними операціями.

Стосовно сертифікату про походження товарів, слід зазначити, що у графі 1 сертифікату про походження товарів від 07.08.2023 року вказано «SHENZHEN TENGZE IMPORT&EXPORT CO., LTD. SHENZHEN CHINA VIA RUIAN TOGQI SHOES CO., LTD», тобто сертифікат виданий SHENZHEN TENGZE IMPORT&EXPORT CO., LTD. SHENZHEN CHINA за дорученням RUIAN TOGQI SHOES CO., LTD.

Тому суд вважає вказані доводи відповідача безпідставними.

Щодо надання пропозицій та замовлень, суд зауважує , що перелік товарів вважається узгодженим у разі підтвердження з боку покупця інвойсу відповідно до розділу 3 Контракту. Відповідний інвойс було надано. Будь-які інші замовлення чи пропозиції не підлягають документальному оформленню, оскільки Контрактом це не передбачено.

Тому суд доходить висновку, що з наданих позивачем до Одеської митниці документів було можливо встановити належність наданої довідки про транспортні витрати до транспортування товару, що ввозився позивачем за МД №23UA72U6, заявлена в якій митна вартість була відкоригована спірним рішенням.

З наданих декларантом документів можна встановити вартість придбаного товару, зокрема, ціна зазначена в Інвойсі відповідно до вимог Контракту.

Також декларантом було фактично сплачено вартість ввезеного товару, про що надано відповідне платіжне доручення.

У поданих документах відсутні будь-які суперечності та неповнота, які могли б вплинути на вартісні характеристики оцінюваного товару.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Аналізуючи зазначені норми, Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За викладених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

За таких обставин, у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України.

Отже, митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів на підставі спірного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною контракту.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно прийняв спірне рішення №UA500020/2023/000135/2 від 10.08.2023 року про коригування митної вартості товарів, тому воно підлягає скасуванню, а позов ТОВ СТІЛЛІ - задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме: судовий збір у розмірі 10983,05 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ (адреса: Грецька площа, 1, оф. 201-Б, м. Одеса, 65026, ) до Одеської митниці (адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2023/000135/2 від 10.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ сплачений судовий збір у розмірі 8346,91 грн. (вісім тисяч триста сорок шість гривень дев`яносто одна копійка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів