Справа № 460/3189/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в ухваленні додаткового рішення
16 вересня 2024 року м. Рівне №460/3189/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.С. Гудими, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
доДержавної установи "Центр пробації"
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Центр пробації" про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення перерахунку та виплати грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) з 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на січень відповідного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт і зобов`язання здійснити такий перерахунок та виплату грошового забезпечення за вказаний період, з урахуванням вже проведених виплат та зобов`язання нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 31.01.2023 за весь час затримки по день фактичної виплати.
Рішенням суду від 27.08.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Центр пробації" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 31.01.2023 з визначенням посадового окладу і окладу за спеціальним званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Зобов`язано Державну установу "Центр пробації" здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 31.01.2023 з визначенням посадового окладу і окладу за спеціальним званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт відповідно до додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

04.09.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст.252 КАС України, якою останній просив ухвалити додаткове рішення, в частині зобов`язання ДУ «Центр пробації» з 29.01.2020 по 31.01.2023, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразові види грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», на 01 січня 2021 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», на 01 січня 2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та на 01 січня 2023 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України N? 704 від 30.08.2017.

Дослідивши зміст поданої заяви та матеріалів справи, суд виходить з такого.

За правилами ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Таким чином, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням. Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Відтак, перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, визначений статтею 252 КАС України, є вичерпним.

Висновок аналогічного змісту викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 560/83/20.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 по справі № 818/1783/17 зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги. Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. При цьому додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Як свідчить зміст рішення від 27.08.2024, предметом розгляду у даній справі був перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , а не окремо взятих його складових, у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого відповідним законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023.

При цьому, в рішенні суду зазначено, що згідно з п.2 Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з:

- посадового окладу,

-окладу за військовим (спеціальним) званням,

-щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язуючи відповідача здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення, суд у рішенні від 27.08.2024 не виокремлював конкретних складових грошового забезпечення та їх видів, тобто вирішив питання про перерахунок і виплату усіх без винятку складових грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення). А тому жодні правові підстави вважати, що судом не розглянуті позовні вимоги в частині перерахунку одноразових видів грошового забезпечення, відсутні.

Таким чином, при ухваленні рішення у цій судом вирішено питання щодо всіх заявлених позовних вимог, а також встановлено спосіб його виконання шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, а тому заяву позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 252, 255, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №460/3189/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 16 вересня 2024 року

Суддя Н.С. Гудима