Справа № 280/6342/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року Справа № 280/6342/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним ненарахування та невиплату позивачу ІНФОРМАЦІЯ_2 , додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні з 17.04.2023 по 01.05.2023, з 08.05.2023 по 23.05.2023, з 31.05.2023 по 13.06.2024, відповідно до вимог пункту 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні з 17.04.2023 по 01.05.2023, з 08.05.2023 по 23.05.2023, з 31.05.2023 по 13.06.2024, відповідно до вимог пункту 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами).

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1, 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за період стаціонарного лікування з 17.04.2023 по 01.05.2023, з 08.05.2023 по 23.05.2023, з 31.05.2023 по 13.06.2024. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

30 липня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не визнає позовні вимоги повністю, виходячи з нижчевикладеного. Надані позивачем документи свідчать, що він у період з 15.03.2022 по 02.07.2022 проходив відповідне лікування через отримане поранення та перебував у відпустках за станом здоров`я на 30 календарних днів. Після проведеного лікування був виписаний (виписний епікриз (із медичної карти стаціонарного хворого) № 3024). Також був скерований командиром військової частини НОМЕР_2 у військову частину НОМЕР_3 для проходження ВЛК, за результатами якого позивач був визнаний придатним до військової служби (довідка військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 02.07.2022 № 753). Лікування позивача у зв`язку з травмою (пораненням, каліцтвом, контузією), отриманою під час захисту Батьківщини, завершено у військовому лікувальному закладі 02.07.2022 випискою після лікування і проходженням ВЛК. Сам факт направлення позивача для проходження ВЛК і визначення ступеню придатності до військової служби підтверджує, що лікування було завершено та що наслідок (результат) захворювання, поранення є сформованим. Враховуючи, що 02.07.2022 позивач закінчив лікування, був виписаний та визнаний придатним до військової служби, нарахування та виплата додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць за кожне наступне лікування протягом необмеженого періоду часу суперечить встановленим вимогам закону, оскільки відсутня підстава для відповідної виплати. Представлений позивачем документ про проходження лікування в Республіці Франція не є належним письмовим доказом для даної справи, оскільки не посвідчений згідно Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05.10.1961. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

01 серпня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач вважає, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Щодо твердження відповідача щодо неналежності доказу перебування на стаціонарному лікуванні позивача у Республіці Франція, то дані періоди також встановлені пунктом 9 свідоцтва про хворобу ВМКЦ Західного регіону від 14.05.2024 № 1269/1, як і всі періоди стаціонарного лікування після отримання поранення позивача, яке присутнє в матеріалах справи. Відповідачем не спростовано факт обізнаності про поранення позивача, пов`язаного із захистом Батьківщини, з огляду на відомості з направлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.05.2023 № 101/3631, медичної та службової характеристик, які присутні в матеріалах справи. Позивач просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Міністерство оборони України 01 серпня 2024 року надало до суду пояснення щодо позову. Ознайомившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві, третя особа вважає їх обґрунтованими, зазначає, що виплата грошового забезпечення (в тому числі додаткових винагород) позивачу належить до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить прийняти і долучити до матеріалів справи пояснення третьої особи щодо позовних вимог та врахувати при прийняті рішення.

Відповідачем подані до суду 01 серпня 2024 року заперечення (на відповідь на відзив), у яких відповідач підтримує раніше надані заперечення, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини порушення його прав зі сторони відповідача, а тому позов не підлягає задоволенню повністю.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

У період з 28 лютого 2022 року по 14 червня 2024 року ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посадах осіб рядового складу згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У період з 28.02.2022 по 17.03.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 .

Згідно виписного епікризу хірургічного відділення КНП Чернігівська обласна лікарня ЧОП від 01.04.2022 № 3886, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2022 по 01.04.2022 у зв`язку із важкою поєднаною травмою: вогнепальне проникаюче наскрізне кульове поранення живота з ураженням шлунка, стінки поперечної ободової кишки, забій лівої нирки. Вогнепальні наскрізні кульові поранення м`яких тканин тулуба (лівого плеча, лівої надлопаточної ділянки, правої поперекової ділянки). Уламковий перелом 11-го ребра зліва. Відкритий перелом лівої лопатки.

Згідно виписного епікризу НВМКЦ ГВКГ від 03.04.2022 № 4090, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 01.04.2022 по 03.04.2022 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

Згідно виписного епікризу ВМКЦ Південного регіону від 21.04.2022 № 226, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 03.04.2022 по 21.04.2022 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

Згідно виписного епікризу військової частини НОМЕР_3 від 02.07.2022 № 3024, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 28.06.2022 по 02.07.2022 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

Згідно довідки про обставини поранення позивача військової частини НОМЕР_4 від 27.06.2022 № 935, яка видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 27.06.2022 № 265, поранення позивача одержане під час захисту Батьківщини.

Згідно довідки військово-лікарської комісії позивача військової частини НОМЕР_3 від 02.07.2022 № 753, поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.03.2023 № 232-РС, позивач призначений старшим стрільцем групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 17.03.2023 № 76, позивача 17.03.2023 виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення, направлений для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 19.03.2023 № 62, позивача 19.03.2023 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У період з 17.04.2023 по 01.05.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Міська лікарня № 7 ЗМР, що підтверджується виписним епікризом від 01.05.2023 № 1774 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

У період з 08.05.2023 по 23.05.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується виписним епікризом від 23.05.2023 № 2932 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

За направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.05.2023 № 101/3631, позивача направлено до військової частини НОМЕР_5 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

У період з 31.05.2023 по 06.06.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується виписним епікризом від 06.06.2023 № 3267 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

У період з 06.06.2023 по 12.07.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Міська лікарня № 7 ЗМР, що підтверджується перевідним епікризом від 12.07.2023 № 3003 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

У період з 12.07.2023 по 09.09.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Запорізька обласна клінічна лікарня ЗОР, що підтверджується виписним епікризом від 09.09.2023 № 12656 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

У період з 09.09.2023 по 10.09.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_6 , що підтверджується перевідним епікризом від 10.09.2023 № 5861 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

У період з 10.09.2023 по 11.09.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у НВМКЦ ГВКЦ, що підтверджується виписним епікризом від 11.09.2023 № 12289 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

У період з 12.09.2023 по 25.04.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні за кордоном у Республіці Франція в супроводі представника, що підтверджується відповідними документами, у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення, що також підтверджується свідоцтвом про хворобу ВМКЦ Західного регіону.

У період з 26.04.2024 по 13.06.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ Західного регіону, що підтверджується виписним епікризом від 13.06.2024 № 5665 у зв`язку із отриманням 15.03.2022 поранення.

Відповідно до свідоцтва про хворобу ВМКЦ Західного регіону від 14.05.2024 № 1269/1, поранення пов`язане із захистом Батьківщини, згідно класифікатора важкості хвороб відноситься до тяжких.

03.06.2024 позивач направив рапорт начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 (відправлення № 284) про звільнення з військової служби у відставку відповідно за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

При виключенні зі списків особового складу, позивач просив виплатити, зокрема, додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні, відповідно до вимог пункту 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами), з урахуванням пункту 16 роз`яснень Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 № 423/1932 (додаток 30).

Вважаючи протиправним ненарахування та невиплату позивачу додаткової винагороди за вказані періоди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 1 статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року.

Пунктом 2 постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 8 постанови №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання постанови №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Порядок №260), який застосовується з дня набрання чинності постановою №704.

Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Згідно з положеннями пункту 14 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (далі - Постанова №168) в редакції від 21.01.2023 було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

П.1 Постанови №168 (в редакції від 21.01.2023) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведеної норми Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди військовослужбовцям, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, щодо доводів відповідача, суд наголошує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у різні періоди з 15.03.2022 по 13.06.2024 у зв`язку із важкою поєднаною травмою: вогнепальне проникаюче наскрізне кульове поранення живота з ураженням шлунка, стінки поперечної ободової кишки, забій лівої нирки. Вогнепальні наскрізні кульові поранення м`яких тканин тулуба (лівого плеча, лівої надлопаточної ділянки, правої поперекової ділянки). Уламковий перелом 11-го ребра зліва. Відкритий перелом лівої лопатки.

Матеріали справи свідчать, а саме відповідно до довідки про обставини поранення позивача військової частини НОМЕР_4 від 27.06.2022 № 935, яка видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 27.06.2022 № 265, довідки військово-лікарської комісії позивача військової частини НОМЕР_3 від 02.07.2022 № 753, свідоцтва про хворобу ВМКЦ Західного регіону від 14.05.2024 № 1269/1, поранення позивача одержане під час захисту Батьківщини, пов`язане із захистом Батьківщини, згідно класифікатора важкості хвороб відноситься до тяжких.

Відповідно до виписних епікризів вказаних вище позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 28.06.2023 по 11.07.2023 (12 днів), № 73 від 21.08.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема, з 17.04.2023 по 01.05.2023, з 08.05.2023 по 23.05.2023, з 31.05.2023 по 13.06.2024.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, після отриманого поранення 15.03.2022, яке отримане під час захисту Батьківщини, та пов`язане із захистом Батьківщини.

Доказів протилежного відповідачем не надано, вищевказаного не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у спірному періоді, слід визнати протиправною, а порушені права позивача поновити, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу належні йому суми додаткової винагороди.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплату ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за період перебування на стаціонарному лікуванні пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні, а саме з 17.04.2023 по 01.05.2023, з 08.05.2023 по 23.05.2023, з 31.05.2023 по 13.06.2024, відповідно до вимог пункту 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами).

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за період перебування на стаціонарному лікуванні пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні, а саме з 17.04.2023 по 01.05.2023, з 08.05.2023 по 23.05.2023, з 31.05.2023 по 13.06.2024, відповідно до вимог пункту 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_7 ),

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168; ).

Повне судове рішення складено 13.09.2024.

Суддя Б.В. Богатинський