Справа № 520/1443/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 р.Справа № 520/1443/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 17.01.24 року у справі № 520/1443/24

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 №3/4-3500.

Разом з позовною заявою Акціонерним товариством "Харківобленерго" було подано заяву про забезпечення позову, в якій останнє просило суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- зупинити стягнення на підставі рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 №3/4-3500;

- заборонити Акціонерному товариству "УкрСиббанк" (номер банку (МФО) 351005; ; адреса 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; банківська ліцензія 75 від 05.10.2011), Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (номер банку (МФО) 300465; ; адреса 01023, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г; банківська ліцензія 148 від 05.10.2011) вчиняти дії, направлені на виконання платіжних інструкцій Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення з Акціонерного товариства «Харківобленерго» () коштів в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість відповідно до рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 № 3/4-3500 до набрання судовим рішенням в цій справі законної сили;

- заборонити Північному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код юридичної особи 44131658) видавати платіжні інструкції та вчиняти дії щодо пред`явлення платіжних інструкцій банкам, які обслуговують рахунки Акціонерного товариства «Харківобленерго» () про стягнення з розрахункових рахунків Акціонерного товариства "Харківобленерго" () на підставі Рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 №3/4-3500.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення шляхом:

- зупинення стягнення на підставі рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 №3/4-3500;

- заборони Акціонерному товариству "УкрСиббанк" (номер банку (МФО) 351005; ; адреса 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; банківська ліцензія 75 від 05.10.2011), Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" (номер банку (МФО) 300465; ; адреса 01023, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г; банківська ліцензія 148 від 05.10.2011) вчиняти дії, направлені на виконання платіжних інструкцій Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення з Акціонерного товариства «Харківобленерго» () коштів в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість відповідно до рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 № 3/4-3500 до набрання судовим рішенням в цій справі законної сили;

- заборони Північному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код юридичної особи 44131658) видавати платіжні інструкції та вчиняти дії щодо пред`явлення платіжних інструкцій банкам, які обслуговують рахунки Акціонерного товариства «Харківобленерго» () про стягнення з розрахункових рахунків Акціонерного товариства "Харківобленерго" () на підставі Рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 №3/4-3500.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу про забезпечення адміністративного позову Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі № 520/1443/24 у повному обсязі та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням. Посилається в даному випадку на те, що в порушення ст.150 КАС України суд першої інстанції не мав права вирішувати наперед ті питання, які стосуються суті заявлених вимог, тобто входити до оцінки обставин, які є предметом доказування у справі №520/1443/24. Зазначає, що законність або протиправність винесеного контролюючим органом рішення від 28.09.2023 № 3/4-3500, можливо встановити лише під час розгляду справи по суті, тобто суд припустився суттєвих порушень під час задоволення заяви платника податків. Наводить доводи щодо правомірності дій Північного міжрегіонального управління під час прийняття рішення від 28.09.2023 №3/4-3500. Зазначає, що направлення платіжних інструкцій Північним міжрегіональним управлінням до банківських установ, в яких відкрито рахунки Акціонерного товариства "Харківобленерго" не може свідчити про те, що це може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Зазначає, що рішення керівника №3/4-3500 від 28.09.2023 є предметом розгляду справи, а тому законність або протиправність вказаного рішення винесеного контролюючим органом, може бути встановлено лише під час розгляду справи по суті. Вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 про задоволення заяви про забезпечення позову Акціонерного товариства "Харківобленерго" є неправомірною та підлягає скасуванню.

Акціонерне товариство "Харківобленерго" скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому, посилаючись на необґрунтованість скарги Акціонерного товариства "Харківобленерго", правильність встановлення судом першої інстанції всіх обставин справи та ухвалення судового рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, просило у задоволенні скарги відмовити, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року у справі №520/1443/24 залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що з метою попередження настання для заявника негативних наслідків, достатнім та співмірним для захисту прав заявника від можливих порушень буде задоволення заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі суду, з огляду на наступне.

Так, інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст. 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також види забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову може бути наступне :

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з двох названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/14951/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №140/2474/20.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів враховує і те, що відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 (справа №380/5217/20) сформулював правову позицію, згідно з якою, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Для забезпечення позову суд повинен, на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункту 1 частини другої статті 150 КАС України.

Отже, надання правової оцінки доводам позивача, висловленим на обґрунтування позовних вимог по суті спору, має здійснюватися судом у межах процедури судового розгляду, з дотриманням усіх процесуальних гарантій учасників справи, передбачених процесуальним законом, а тому вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб, фактично, призводить до вирішення спору по суті й може мати вплив на судове рішення, яке згодом буде ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Колегія суддів, аналізуючи оскаржувану ухвалу суду, якою було задоволено заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову, вважає, що суд першої інстанції не навів належних та достатніх мотивів, з яких він дійшов до висновку про існування визначених у ст.150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно абз.2 п.95.5 ст.95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було вмотивовано, чому дії податкового органу по стягненню коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу на підставі рішення від 28.09.2023 №3/4-3500, є такими, що можуть унеможливлювати чи ускладнити в подальшому виконання рішення суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно приписів п.95.5 ст.95 ПК України контролюючому органу надано право на здійснення заходів щодо погашення платником податків податкового боргу.

Досліджуючи наведені Акціонерним товариством "Харківобленерго" в заяві про забезпечення позову мотиви та обґрунтування, колегія суддів вважає, що останні не свідчать про реальний характер загрози правам заявника до ухвалення рішення по суті спору, а також не зумовлюють настання, внаслідок невжиття таких заходів, обставин, які б могли істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, колегія суддів зауважує, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст.150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Наведене вище узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 04.03.2021 у справі №640/7296/19.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що Акціонерним товариством "Харківобленерго" не було доведено та документально не підтверджено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, які б унеможливлювали їх захист без вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Окрім того, колегія суддів враховує, що позивачем було оскаржено у судовому порядку рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 №3/4-3500, при цьому рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 року у даній справі адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.09.2023 №3/4-3500.

В контексті наведеного вище, колегія суддів зазначає, що позов не може бути забезпечений у спосіб, заявлений Акціонерним товариством "Харківобленерго", оскільки фактично такий спосіб підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги по суті.

Правова оцінка питань правомірності прийняття Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків рішення від 28.09.2023 №3/4-3500, його впливу на права та свободи позивача буде з`ясовано судом у ході судового розгляду даної справи. На даний час триває стадія апеляційного перегляду вже зазначеного вище рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову у даній справі.

При цьому, суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не навів обґрунтованих мотивів з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, як і не навів обставин, з яких дійшов висновку про очевидну протиправність рішення податкового органу.

Обставин того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, не встановлено.

З урахуванням наведеного вище, висновки суду першої інстанції про те, що з метою попередження настанню для заявника негативних наслідків, достатнім та співмірним для захисту прав заявника від можливих порушень буде задоволення заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову, є необґрунтованими.

Доводи Акціонерного товариства "Харківобленерго", викладені ним у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, про те, що обраний судом першої інстанції спосіб забезпечення позову лише спрямований на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі, колегія суддів відхиляє, як такі, що не узгоджуються із наведеним вже вище.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є правовою підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року у справі № 520/1443/24 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 16.09.2024 року