Справа № 607/8957/24
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2024 Справа №607/8957/24 Провадження №2-а/607/221/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Новосад С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу в порядку ч.3 ст.194 КАС України, у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Адвокат Нюня О.І. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №736374, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що в постанові не зазначено номер справи в якій було винесено рішення про позбавлення права керування транспортними засобами. Таким чином,працівник поліції не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст..268 КУпАП в повному обсязі, а саме ознайомитися з постановою про позбавлення його права керування ТЗ. Також зазначає, що зупинка його транспортного засобу здійснена всупереч вимог ЗУ «Про Національну поліції», безпідставно. Права ОСОБА_2 не роз`яснено, скористатись правовою допомогою у нього не було можливості. Також у діях ОСОБА_2 була відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки його посвідчення водія додатку «ДІЯ» було дійсне, жодних повідомлень про позбавлення права керувати транспортним засобом він не отримував, посвідчення водія у мене не вилучалось та тимчасовий талон (дозвіл) на керування транспортним засобом йому не видався. ОСОБА_1 перебував закордоном, тому не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами; доказів позбавлення права керування працівники поліції йому не пред`явили. Крім того, відеозапис доданий до постанови не може вважатись належним доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить інформації про технічний пристрій, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 4 ст. 126 КУпАП, що передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, адже у моїх діях відсутні ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні. При цьому, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП поліцейські посилаються на докази, які були відсутні у них на час винесення постанови (зокрема, відповідне рішення суду, згідно якого позивача позбавлено права керування транспортним засобом), а відтак такі докази не досліджувалися та не могли були покладенні в основу пред`явленого обвинувачення. Також працівниками поліції не доведено факту керування транспортним засобом саме позивачем. а не будь-якою іншою особою. яка має право керувати транспортним засобом, не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак адвокат Нюня О.І. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, та не повідомив суду причини своєї неявки. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 736374 від 13 квітня 2024 року, позивач 13 квітня 2024 року о 00 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Купчинського, 7, керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 17.11.2023 року він Червоноградським міським судом Львівської області був позбавлений права керування транспортними засобами терміном на 1 рік, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Матеріалами відеофіксації з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які долучаються до матеріалів справи, зафіксовано факт руху транспортного засобу, яким керував позивач. Відеозаписом підтверджується, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення. Згідно ст..278, 279, 280 КУпАП позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, після чого працівником поліції позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, положення статей 307, 308 КУпАП, право та порядок оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП. Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Наказом начальника обласної військової адміністрації Тернопільської області 26 лютого 2022 року на Тернопільщині встановлена комендантська година з 22:00 год. до 06:00 год. Тривалість комендантської години була змінена 14 квітня 2022 року - з 23:00 год. до 05:00 год. та 31 березня 2023 року - з 00:00 год. до 05:00 год. У відповідності до п.8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 р. № 573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Особи, які вчинили кримінальні та адміністративні правопорушення, затримуються в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. Таким чином, поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону УШІ в Тернопільській області ДПП сержант поліції Чайківський Назарій Іванович, виносячи постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , діяв в межах, наданих йому законом повноважень. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2023 року по справі № 459/2721/23 (постанова Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2023 року по справі № 459/2721/23), позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Інспектором при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст. 245, 279, 280, 285 КУпАП. Проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії БАБ №736374 від 13 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 13 квітня 2024 року о 00 год. 03 хв. в м.Тернопіль, по вул.Купчинського, 7, керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_2 , при цьому 17 листопада 2023 року Червоноградським судом Львівської області терміном на 1 рік був позбавлений права керування ТЗ, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Відповідно до ч. 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10. ПДР України).

Таким чином, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Жодних доказів, які би підтверджували факт керування позивачем 13 квітня 2024 року о 00 год. 03 хв. в м.Тернопіль, по вул.Купчинського, 7 транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

На долученому до матеріалів справи диску із відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, зафіксовано лише факт спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 . Так, на відеозаписі під назвою IMG_8983, зафіксовано транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_3 , з водієм якого спілкуються працівники поліції. В ході відеозапису повз проїжджають декілька транспортних засобів, встановити які неможливо, оскільки відеозапис проводиться в темну пору доби На цьому відеозапис закінчується. Також судом досліджено відеозапис під назвою export-qc58р. На 00:01:13 хв. вказаного відеозапису працівник поліції підходить до припаркованого на узбіччі транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_2 , однак на вказаному відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом, а також відсутні будь-які дані, які б підтвердили, що останній був зупинений працівниками поліції в ході керування транспортним засобом.

Таким чином, вказані відеозаписи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 13 квітня 2024 року о 00 год. 03 хв. в м.Тернопіль, по вул.Купчинського, 7 транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_2 , що свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Також суд враховує доводи представника позивача, викладені у позовній заяві про те, що постанова суб`єкта владних повноважень в супереч вимог ст. 283 КУпАП не містить посилань на технічний засіб, яким здійснено фіксацію.

Так, відповідно до 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З наведеного вбачається, що приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначений правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 13 лютого 2020 року в адміністративній справі № 524/9716/16-а.

У позовній заяві сторона позивача також посилається на те, що у діях ОСОБА_2 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки його посвідчення водія в додатку «ДІЯ» було дійсне, жодних повідомлень про позбавлення права керувати транспортним засобом він не отримував, посвідчення водія у мене не вилучалось та тимчасовий талон (дозвіл) на керування транспортним засобом йому не видався. ОСОБА_1 перебував закордоном, тому не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами; доказів позбавлення права керування працівники поліції йому не пред`явили.

Відповідно до приписів ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ст. 9-11 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2023 року (справа №459/2721/23), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2023 року у задоволенні апеляційної скарги адвоката Качмара Я.В. в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2023 року відмовлено. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Качмар Я.В. не були присутні в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги.

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2023 року чи ознайомлення з її змістом іншим чином, що ставить під сумнів наявність в його діях умислу на керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Всупереч вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, належних та допустимих доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (постанова Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 240/12/17).

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №736374 від 13 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, слід скасувати та закрити провадження у справі.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 5,77, 139,194, 205,229, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст. 7, 9, 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №736374 від 13 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень - скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судуабо через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій