Справа № 280/6467/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року Справа № 280/6467/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 20.06.2024 року № 181 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , всіх видів забезпечення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 поновити ОСОБА_1 у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення, починаючи з 20.06.2024.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , всіх видів забезпечення із дотриманням норм пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, після проведення повного розрахунку по всім видам забезпечення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахувати ОСОБА_1 період вимушеного прогулу з 20.06.2024 року по дату виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до періоду проходження військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, та календарної вислуги років.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.06.2024 по дату виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , виходячи із суми середньоденного грошового забезпечення за два останніх місяці перед звільненням з військової служби.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Позовну заяву подав до суду представник позивача адвокат Плужник М.В., на підтвердження повноважень наданий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1181383 від 10.07.2024.

Позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.1, 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що станом на дату виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем не проведено остаточного розрахунку із позивачем. Станом на теперішній час між позивачем та відповідачем існує спір щодо правильності нарахування та виплати позивачу належних йому сум грошового забезпечення, а саме: основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік; одноразової грошової допомоги при звільненні. Оскільки відповідачем не було дотримано вимоги пункту 242 Положення №1153/2008 щодо проведення остаточного розрахунку з позивачем на день його виключення зі списків особового складу, позивач звернувся до суду із цим позовом. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 26 липня 2024 року надав до суду копії витребуваних документів.

Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

19 серпня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач позов не визнає у повному обсязі, зазначає, що в різних провадженнях (у справі №280/6467/24 та №280/7198/24) розглядається спір між одними та самими сторонами фактично з одного та того ж питання. Частково відрізняється лише період, за який позивач просить стягнути кошти, але вимоги у цьому провадженні (середній заробіток з 20.06.2024 про дату виключення зі списків особового складу, як вимагає позивач - дату остаточного розрахунку, включає в себе період з 20.06.2024 по день фактичної виплати (08.07.2024). За таких умов дана вимога не може бути розглянутою, оскільки в двох позовах вимагається середній заробіток за один період. Співмірність витрат на правничу допомогу не доведена належними доказами, відсутні підстави для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та задоволенні позовних вимог у частині стягнення таких витрат з відповідача. У задоволенні позову відповідач просить відмовити у повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 181 від 20.06.2024 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 15 червня 2024 року № 306 з військової служби у запас за підпунктом «б» за станом здоров`я за наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважати що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . З 20 червня 2024 року виключити із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та усіх видів забезпечення.

Вважаючи такий наказ відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно підпункту 2 пункту 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (крім строку проведення мобілізації та часу воєнного стану) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 1 частини четвертої, пунктом 2 частини п`ятої і пунктом 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пункт 233 Положення № 1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Водночас пунктом 242 Положення № 1153/2008 встановлено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на дату виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення, а саме: 20.06.2024, відповідачем не було проведено остаточного розрахунку із позивачем. Станом на теперішній час між позивачем та відповідачем існує спір щодо правильності нарахування та виплати позивачу належних йому сум грошового забезпечення, а саме: основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік; одноразової грошової допомоги при звільненні.

З матеріалів справи, судом встановлено, що 20.06.2024 позивачем особисто, поданий рапорт про виключення зі списків частини після повного розрахунку по всім видам грошового забезпечення.

У зв`язку з чим, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 20.06.2024 № 181 позивача, виключено зі списків особового складу, вважати таким, що справи та посаду здав.

Суд звертає увагу, що при поданні рапорту від 20.06.2024, будь яких заперечень чи скарг, у тому числі щодо виключення зі списків особового складу, від позивача не надходило.

Суд наголошує, що позивача виключено зі списків особового складу наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 20.06.2024 № 181 з 20.06.2024, при спори щодо сум які підлягають виплаті позивачу виникли лише у липні 2024 року та серпні 2024 року.

Тобто на момент виключення позивача зі списків особового складу, спору щодо правильності нарахування та виплати позивачу належних йому сум грошового забезпечення, а саме: основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік; одноразової грошової допомоги при звільненні, не існувало.

Згідно програми Діловодство спеціалізованого суду, судом встановлено, що позивач 16.07.2024 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (справа №280/6594/24) із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 видати наказ, яким нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Також, 31.07.2024 позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (справа №280/7198/24) із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки при звільненні з 20.06.2024 року по день фактичної виплати (08.07.2024 року) шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, виходячи з двох місячного грошового забезпечення перед звільненням.

Крім того, 31.07.2024 позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (справа №280/7203/24) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 розміру складових грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії), шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року №1928-ІХ станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, за період з 03.03.2022 року по 31.01.2023 року, та встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року № 2710-ІХ станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, починаючи з 01.02.2023 року, з урахуванням виплачених сум.

01.08.2024 позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (справа №280/7219/24) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням виплачених сум.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені чіткі підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби, які позивач не оскаржує.

Таким чином, під час видання оскаржуваного наказу, відповідач діяв виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормативно-правовими актами, які регулюють порядок прийняття, проходження та звільнення з військової служби, що повністю узгоджується з вимогами частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку із чим позов не підлягає задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 13.09.2024.

Суддя Б.В. Богатинський