Справа № 620/9431/24
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/9431/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати нарахованої йому пенсії з 01.03.2024 з обмеженням її максимальним розміром, зі зменшенням суми грошового забезпечення для обчислення пенсії з її законної станом на 01.01.2022 (35167,50 грн.) на надуману суму грошового забезпечення 24952,30 грн.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплачувати йому пенсію з 01.03.2024 без обмеження її максимальним розміром, у відсотковому її розмірі 94%, з усіх видів грошового забезпечення станом на 01.01.2022 згідно довідки від 26.04.2024 №ФЧ55330/ІІІ, зберігаючи індексації пенсії за 2022-2024 роки згідно постанов КМУ від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та від 23.02.2024 №185, та включно з повною сумою щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 №713.

Ухвалою суду від 16.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, під час дослідження матеріалів справи судом встановлено наявність підстав для закриття провадження у справі, враховуючи таке.

Фактично спір у справі зводиться до визначення відповідачем з 01.03.2024 основних складових грошового забезпечення позивача, з яких обраховується пенсія, до розміру 24952,30 грн. замість 35167,50 грн., установлених довідкою уповноваженого органу від 26.04.2023 №ФЧ55330/ІІІ.

Однак, суд звертає увагу, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі №620/7793/23, яке набрало законної сили 13.02.2024, позовні вимоги задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, в тому числі з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки від 26.04.2023 №ФЧ55330/ІІІ, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2022, з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 № 118 та постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 № 168, з розрахунку 94% сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням фактично виплачених сум (https://reestr.court.gov.ua/Review/112641612).

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу, відповідач вказане рішення виконав та провів необхідний перерахунок пенсії (а.с. 19).

Разом з тим, з 01.03.2024 пенсія позивачу почала виплачуватись з урахуванням розміру грошового забезпечення станом на 05.03.2019, вказаного в довідці від 06.08.2021 №ФЧ55330 (а.с. 18, 20), що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із частиною другою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 22 серпня 2019 року по справі №522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України (зміст яких фактично не змінився після 15 грудня 2017 року), мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту, не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі №816/2016/17.

Суд також враховує висновки Верховного Суду висловлені в постанові від 22.08.2019 року у справі №522/10140/17, відповідно до яких вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Як встановлено судом, за своєю суттю даний спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/7793/23.

Отже, хоча позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати перерахованої пенсії з обмеженням її максимальним розміром, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Враховуючи наведене, суд встановив, що даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в справі закривається, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 241, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що, відповідно до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 13.09.2024.

Суддя С.В. Бородавкіна