Справа № 380/30140/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 рокусправа № 380/30140/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання рішення протиправним, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 вернувся в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить :

- визнати протиправними та скасувати Накази Відповідача - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Nє 4120/03 від 30.11.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та Nє 4180/03 від 06.12.2023 року «Про внесення змін до наказу від 30.11.2023 Nє 4120/03 "Про звільнення ОСОБА_1 "

- зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції поновити ОСОБА_1 , на посаді Начальника Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- стягнути з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті;

- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок відпусток ОСОБА_1 за весь період роботи у Міністерстві юстиції та виплатити компенсацію за невикористані відпустки за весь період роботи.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до наказу від 30.11.2023 № 4120/03 «Про звільнення ОСОБА_1 » 01.12.2023 позивача звільнено з посади начальника Трускавецького відділу виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповідно до пункту 1 частини першої, абзацу третього частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із скороченням посади Начальника Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з припиненням державної служби.

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.12.2023№ 4180/03 «Про внесення змін до наказу від 30.11.2023№ 4120/03 «Про звільнення ОСОБА_1 » внесено зміни до Наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.11.2023 №4120/03 «Про звільнення ОСОБА_1 », а саме: датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

Позивач зазначає, що в порушення вимог ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» відповідачем не попереджено його про звільнення з займаної посади, не запропоновано позивачу рівнозначну посаду, чим допущено грубі порушення вимог Закону України «Про державну службу», та, зокрема, принципів державної служби, а саме: забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.

Вважаючи такі дії відповідача щодо звільнення з державної служби протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву від 20.02.2024 (вх№13467), у якому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що Закон України «Про державну службу» та/або Кодекс законів про працю України не містять приписів щодо мінімального/максимального/ орієнтовного тощо строків винесення працівнику попередження про наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією після прийняття уповноваженим органом такого рішення. В разі вивільнення працівника (державного службовця) у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу, реорганізації державного органу тощо, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. І лише якщо він відмовляється від такого переведення, роботодавець звільняє такого державного службовця. Тобто, виключними та вичерпними підставами звільнення з причин скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу, реорганізації державного органу є, в тому числі, відмова від такого переведення.

Крім того, відповідач вказав, що листом від 12.05.2023 №2986/14.5-23 позивачу надіслано рекомендованою кореспонденцією попередження про звільнення із займаної посади, та одночасно було запропоновано зайняти іншу рівнозначну посаду, а саме, посаду: Начальника Бродівського відділу державної виконачвої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Начальника Мостиського відділу державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; заступника начальника Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління юстиції.

Одночасно позивача попереджено, що у разі відмови від запропонованої посади позивача буде звільненно з посади на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Лист від 12.05.2023 №2986/14.5-23 позивач отримав з відміткою "вручено особисто" 31.05.2023, що підтверджує факт дотримання суб`єктом призначення приписів ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу".

Крім цього, з метою об`єктивного, своєчасного та повного ознайомлення із попередженням про звільнення та пропозиціями посад державної служби, 11.05.2023 попередження про звільнення скеровано на електронну пошту ОСОБА_1 про що складено протокол у відповідності до приписів ч.1ст.91 Закону України " Про державну службу".

Таким чином, представник відповідача вважає, що позивача належним чином повідомлено про звільнення усіма можливими способами, йому запропоновано іншу рівнозначну посаду, яка була вакантна на день попередження про звільнення, однак ОСОБА_1 навмисно уникав відповіді щодо згоди на переведення його на запропоновану посаду. Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26.12.2023 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у зазначений термін.

Ухвалою суду від 10.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Надано відповідачу строк для подачі відзиву.

Ухвалою суду від 07.02.2024 задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подачі відзиву на 10 календарних днів.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив наступне.

09 листопада 2000 року, ОСОБА_1 , відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №1010/К від 01.11.2000 року, призначено на посаду начальника Дрогобицького районного управління юстиції Львівської області.

19 листопада 2001 року згідно з наказом Львівського обласного управління юстиції №462-К від 15.11.2001 року «Про призначення ОСОБА_1 », позивача призначено на посаду начальника Трускавецького міського управління юстиції Львівської області.

28 квітня 2016 року згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Львівській області Nє 854/К від 28.04.2016 року «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , був призначений на посаду Начальника Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Наказом Міністерства юстиції України №4053/5 від 17.12.2019 року Трускавецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виведено зі складу Головного територіального управління юстиції у Львівській області, введено його до складу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та перейменовано на Трускавецький міський вілліл державної виконавчої служи західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Відповідно до Наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №237/К від 27.12.2019 року, ОСОБА_1 вважати таким, що продовжує працювати на посаді начальника Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Згідно з наказом Міністерства юстиції України №5131/5 16.11.2022 року Трускавецький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виведено зі складу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), введено його до складу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та перейменовано на Трускавецький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до Наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №1005/03 від 29.12.2022 року, ОСОБА_1 вважати таким, що продовжує працювати на посаді начальника Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Наказом Міністерства юстиції України №734/5 від 22.02.2023 року «Про відділи державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції», вирішено: реорганізувати Трускавецький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції шляхом приєднання до Бориславського відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

01 грудня 2023 року згідно з Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №4120/03 від 30.11.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади начальника Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповідно до пункту 1 частини першої, абзацу третього частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв?язку із скороченням посади начальника Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з припиненням державної служби.

З матеріалів справи слідує, що з 30.11.2023 по 25.12.2023 ОСОБА_1 перебував на листку тимчасової непрацездатності, що підтверджується медичними висновками про непрацездатність №Х2А2-6КАМ-6МЕН-МХК9, №ЕЕ95-ЕТ4А-Р75К-4829, №К237-253В-ХХА9-5Р4С.

Позивач вважає, що Накази Західного управління Міністерства юстиції від 30.11.2023 №4120/03 "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 06.12.2023 №4180/03 "Про внесення змін до наказу "Про звільнення ОСОБА_1 " не відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають скасуванню, відтак звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII; в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями статті 1 Закону №889-VIII визначено, що державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Приписами статті 5 Закону №889-VIII передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч. 1).

Підстави для припинення державної служби встановлені статтею 83 Закону №889-VIII.

Так, пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII встановлено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Згідно з частиною першої статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

1-1) ліквідація державного органу;

2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;

3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;

4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Нормами частини третьої статті 87 Закону №889-VIII передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Насамперед суд враховує те, що після внесення змін Законом України від 19.09.2019 №117-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» до частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, законодавцем врегульовано процедуру припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

За цих обставин суд наголошує, що з дня набрання чинності вказаними змінами до Закону дія норм законодавства про працю не поширюється на державних службовців у цій частині відносин.

З аналізу вищенаведених норм Закону №889-VIII слідує, що таким чітко встановлено, що скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців є самостійною визначеною законодавцем підставою для припинення державної служби за ініціативою роботодавця.

Як встановив суд, ОСОБА_1 обіймав посаду начальника відділу державної виконачвої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області.

Водночас Міністерством юстиції України прийнято наказ від 22.02.2023 №734/5, про реорганізацію шляхом приєднання відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області до Бориславського відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Таким чином, внаслідок реалізації Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2023 №734/5 у Трускавецькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відбулося припинення юридичної особи в результаті реорганізації.

Відповідні обставини слугували підставою для скорочення, зокрема, посади начальника відділу державної виконачвої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, яку обіймав позивач станом на момент звільнення.

Позивач зазначає те, що Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції не дотримано вимог частини третьої статті 87 Закону №889-VIII, а саме його не попереджено про наступне звільнення та йому не здійснено пропозицію зайняття рівнозначної посади з надання переліку відповідних вакантних посад.

З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1-4 статті 9-1 Закону №889-VIII доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції 12.05.2023 видано попередження, у якому позивач повідомлявся про наступне звільнення із займаної посади та одночасно йому було запропоновано зайняти іншу рівнозначну посаду, а саме, посаду: начальника Бродівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; начальника Мостиського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; заступника начальника Жовківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно з вказаним попередження, у випадку відмови від запропонованої посади позивача попереджено про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Додатково, листом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №145-/1132-23 від 19.09.2023, Позивачу з урахуванням запропонованих посад 31.05.2023, надано додаткові пропозиції посад державної служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме:

-начальника Бродівського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

-начальника Мостиського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

-заступника начальника Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці;

-начальника Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

-заступника начальника Жидачівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивачу запропоновано про прийняте рішення повідомити в термін до 15:00 години 21.09.2023 року.

19.09.2023 ОСОБА_1 направлено лист Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №145-/1132-23 від 19.09.2023 з додатковими пропозиціями посад державної служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак відмітки про ознайомлення з додатковими пропозиціями, ОСОБА_1 не проставив, у зв?язку з чим, складено Акт від 19.09.2023, в якому зафіксовано вище вказане. Даний Акт складений 19.09.2023 о 16 год. 20 хв. у приміщенні Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке знаходиться за адресою: вул. Стебницька, 72, м. Трускавець, Львівська область, 82200.

Крім цього, з матеріалів справи слідує, що попередження про звільнення ОСОБА_1 скеровано на його електронну адресу та на поштову адресу ОСОБА_1 , яка зазначена в його особовій картці. Вказане поштове відправлення повернулось до відповідача із відміткою «отримана». Про відправлення на електронну адресу позивача складено протокол від 11.05.2023 .

Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі №640/4907/21 наголосив, що особа уважається такою, що повідомлена про наступне звільнення на п`ятий календарний день з моменту відправлення попередження на її електронну пошту, як-то визначено частиною четвертої статті 9-1 Закону України «Про державну службу».

Зокрема, Верховний Суд дійшов до висновку, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (такий висновок містять постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23-52-б).

На підставі наведеного суд висновує, що Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про його наступне звільнення, з одночасною пропозицією рівнозначних посад, які були вакантні на день попередження про звільнення.

Більше того, листом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №145-/1132-23 від 19.09.2023 здійснено додаткову пропозицію ОСОБА_1 наявних рівнозначних посад або, як виняток, нижчих посад державної служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що відповідають його професійній підготовці та професійним компетентностям.

Вказана пропозиція (на 32 арк.) містила в загальній кількості 382 посади державної служби в Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції.

Актом від 27.11.2023, складеним посадовими особами відповідача о 15 год. 25 хв., засвідчено вручення листа та додаткових пропозицій ОСОБА_1 . Відмітки про ознайомлення з додатковими пропозиціями ОСОБА_1 не проставив.

Вказане свідчить про зумисне ухилення позивача від ознайомлення з наявними на день його звільнення вакантними посадами в Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції, що, у свою чергу, свідчить про необґрунтованість його доводів у цій частині.

Щодо твердження позивача в частині не ознайомлення його з наказами про звільнення, суд зазначає таке.

Згідно частини п`ятої статті 87 Закону №889-VIII, наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Як стверджує позивач, у день звільнення йому не було видано копії наказу про звільнення, однак, при звільненні державного службовця у випадках, передбачених частиною першою статті 87 Закону України «Про державну службу», наказ про звільнення може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця відповідно до пункту 5 цієї статті, у такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення, відповідно до абзацу другого, частини 5 статті 87 Закону України «Про державну службу».

30.11.2023 видано наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від №4120/03 «Про звільнення ОСОБА_1 », у якому визначено звільнити ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 частини першої, абзацу третього частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із скороченням посади начальника Трускавецького відділу державної виконачвої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з припиненням державної служби.

Наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Nє4120/03 від 30.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 », Позивачу надіслано рекомендованою кореспонденцією на пошту листами Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Nє145-38/1413-23 від 01.12.2023 та №145-38/1414-23 від 01.12.2023.

З метою об?єктивного, своєчасного та повного ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №4120/03 від 30.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 », додатково даний наказ було скеровано на електронну адресу ОСОБА_1 та електронну адресу Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що, 01.12.2023 складено протокол у відповідності до приписів частини 1 статті 91 Закону України «Про державну службу» .

Суд звертає увагу, що в заяві про зміну предмету позову, Позивач зазначає таке: «Прошу суд звернути увагу, що моя тимчасова непрацездатність закінчилась 15.12.2023 року (п?ятниця), а отже 18.12.2023 я вийшов на роботу. У цей день жодних повідомлень/наказу про звільнення ОСОБА_1 на електронну та поштову адресу Відділу не надходило», однак, наказ Nє4120/03 від 30.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 », скеровано 01.12.2023 на робочу електронну адресу Відділу та робочу електронну адресу ОСОБА_1 .

У зв?язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , на підставі листа тимчасової непрацездатності Nє9667882-1 від 30.11.2023, Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції прийнято наказ Nє4180/03 від 06.12.2023 «Про внесення змін до наказу Nє4120/03 від 30.11.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким визначено внести зміни до наказу Nє4120/03 від 30.11.2023, а саме датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі пpo тимчасову непрацездатність.

Наказ Західного міжрегіонального управлінням Міністерства №4180/03 від 06.12.2023 «Про внесення змін до наказу №4120/03 від 30.11.2023», Позивачу надіслано рекомендованою кореспонденцією на поштову адресу, листами Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Nє145-38/1478-23 від 15.12.2023 та Nє145-38/1479-23 від 15.12.2023 .

Додатково даний наказ скеровано на електронну адресу ОСОБА_1 та електронну адресу Трускавецького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що, 20.12.2023 було складено протокол у відповідності до приписів частини 1 статті 91 Закону України «Про державну службу».

З врахуванням викладеного суд висновує, що доводи позовної заяви в цій частині також є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного в сукупності суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Як наслідок, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення на його користь середньомісяної зарплати за час вимушеного прогулу та щодо допущення до негайного виконання рішення в частині поновлення Корчинського на посаді начальника Трускавецького відділу державної виконавчої служби та стягнення з відповідача заробітньої плат за час вимушеного прогулу.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок відпусток ОСОБА_1 за весь період роботи у структурних підрозділах Міністерства юстиції та виплати компенсації за невикористані відпустки за весь період роботи, суд зазначає, що згідно з розрахунковим листом за грудень 2023 року ОСОБА_1 01.12.2023 нараховано та виплачено компенсацію за 429 календарних дні невикористаної відпустки в сумі 190793,46 грн. (Сто дев?яносто тисяч сімсот дев?яносто три гривні 46 коп.), даний розрахунковий лист був скерований на електронну пошту ОСОБА_1 з урахуванням наведеного суд вважає таку позовну вимогу необґрунтованою отже у такій слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Суд враховує й позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання рішення протиправним, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна