Справа № 420/21459/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21459/24

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

08 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині не нарахування та невиплати її синові - ОСОБА_2 (котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення, та не нарахування і невиплати її

синові - ОСОБА_2 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити її синові - ОСОБА_2 (котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) підйомну допомогу у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення, та нарахувати і виплатити її синові - ОСОБА_2 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік (оскільки ОСОБА_2 помер - нарахування та виплату підйомної допомоги, котра належить синові ОСОБА_2 здійснити - ОСОБА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ), паспорт: НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , номер рахунку НОМЕР_4 (МФО НОМЕР_5 ) в Ощадбанку (Головне управління по місту Києву та Київській області).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема, апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 є представником її сина ОСОБА_2 , оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому будь-які повноваження представника закінчують свою дію зі смертю довірителя.

В той же час, позивач наголошує, що ОСОБА_2 за життя зі своїм батьком не спілкувався, інших близьких родичів не мав, тому їй не потрібна ні від кого ніяка довіреність, щоб обґрунтовано довести у суді протиправність дій чи бездіяльності посадових осіб суб`єкта владних повноважень. На переконання апелянта, оскаржувана ухвала має бути скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач заперечує проти її задоволення та зазначає, що відповідно до ст. 1219 ЦКУ не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Накази командира військової частини НОМЕР_1 про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення є актами індивідуальної дії, які можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до позову не додано жодного документу, відповідно до якої ОСОБА_1 є представником її сина ОСОБА_2 . Крім того позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона є правонаступником її сина у спірних правовідносинах.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Тож, рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність) можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

При цьому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

За змістом пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод або інтересів позивача.

При цьому порушення вимог закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Колегія суддів зазначає, що у рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до обставин даної справи ОСОБА_1 просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити її синові - ОСОБА_2 ,(котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підйомну допомогу у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення, та нарахувати і виплатити її синові - ОСОБА_2 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік.

Статтею 1218 ЦКУ визначено, що до спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦКУ не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права;2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до змісту позовної заяви, апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що питання виплати ОСОБА_2 підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік за його життя не вирішувалось та спору, ініційованого ОСОБА_2 з даного приводу не існувало.

Таким чином, у ОСОБА_1 взагалі відсутнє право на подання позову у матеріальному розумінні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, за заявленим ОСОБА_1 позовом суд першої інстанції мав відмовити у відкритті адміністративного провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Приписи ч.6 ст.170 КАС України унормовують, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи

В той же час, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а відсутність спору виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у відкритті провадження.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви (п.3 ч.1 ст.294 КАС України), після її перегляду в суді апеляційної інстанції, може бути оскаржена у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.311,315,317,321,322,325,382,383,328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року скасувати, прийнявши нову про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко