Справа № 380/26128/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/26128/23 пров. № А/857/7960/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року (суддя Грень Н.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Львів, дата складення повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/26128/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач-2), в якому просив: 1) визнати протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу від 01.09.2023 №87 відділу забезпечення пенсій управління пенсійного забезпечення, та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 52, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; 2) зобов`язати відповідача-1 призначити та нарахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 52, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 25.08.2023 (часу подачі заяви) зарахувавши в загальний страховий стаж час роботи з 31.12.2010 по 01.09.2023 тракториста на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу, тракторист (лісозаготівельні роботи).

Відповідач-1 позовних вимог не визнав, подав відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.09.2023 №87 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункт ст. 52, 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років період роботи з 31.12.2010 року по 01.09.2023 року та призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту в ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з 25.08.2023. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань кожного відповідача на користь позивача по 1073,60 грн сплаченого судового збору.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, постановлене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що за принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії за вислугу років розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області і приймалось рішення про відмову у призначені спірної пенсії. Аналізуючи документи, які були надані позивачем для призначення пенсії за вислугу років, встановлено, що вік позивача - 55 років. Страховий стаж складає 26 років 11 днів. Стаж вислуги років станом на 11.10.2017 становить 6 років 09 місяців 10 днів. За доданими документами до страхового стажу та стажу вислуги років зараховано всі періоди. Відповідачем-2 прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статей 52 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки позивач не набув необхідного стажу вислуги років та страхового стажу. Вважає скаржник, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 25.08.2023 про призначення пенсії відповідно до п.в ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Заява позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області скерована в Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області по принципу екстериторіальності для опрацювання.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №87 від 01.09.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту в ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII, оскільки заявник не набув необхідного стажу вислуги років та страхового стажу. Зазначено, що вік заявника 55 років. Страховий стаж особи становить 26 років 11 днів. Стаж вислуги років на 11.10.2017 становить 6 років 9 місяців 10 днів. За доданими документами до страхового стажу, та стажу вислуги років зараховано всі періоди. Право на пенсійну виплату набуде 29.03.2031 (а.с. 12).

Вважаючи рішення відповідача-2 про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1788-XII та Законом № 1058-ІV, іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 2 Закону №1788-XII, за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно ст.51 Закону №1788-ХІІ, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до пункту в ст. 55 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають: робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктами 4.2 та 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 Порядку № 22-1).

Статтею 62 Закону № 1788 та п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 затверджено Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до якого мають, зокрема робітники трактористи на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу.

Згідно запису під номером 24 у трудовій книжці НОМЕР_1 від 29.07.1989 ОСОБА_2 (а.с. 13-23) слідує, що позивач з 31.12.2010 прийнятий на роботу у ДП Жовківське лісове господарство на посаду тракториста на підготовці лісосік, тралювання лісу у В`язівське лісництво, на якій працює і на час звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до довідки, виданої філією Львівське лісове господарство ДП Ліси України від 01.08.2023 №752, ОСОБА_1 працював у ДП Жовківський лісгосп, ДП Львівський лісгосп, та продовжує працювати по сьогоднішній день у філії Львівське лісове господарство ДП Ліси України В`язівського лісництва трактористом (лісозаготівельні роботи) повний робочий день на тракторі МТЗ 892.1 з 31.12.2010 року (наказ на прийняття № 189-к від 29.12.2023 року), що становить 12 років 7 місяців і дає йому право виходу на пенсію за вислугу років згідно списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, безпосередньо зайнятих на заготівлі лісу, підсочці та лісосплавів, що передбачено ст.55 п.1 Закону України Про пенсійне забезпечення (а.с. 24).

Згідно з довідкою філії Львівське лісове господарство ДП Ліси України від 18.08.2023 №794 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ДП Жовківський лісгосп, ДП Львівський лісгосп та філії Львівське лісове господарство за період з 31.12.2010 відповідно до наказу №189-к від 29.12.2010 та по сьогоднішній день виконував роботи комплексної заготівлі лісу на лісосіках, трелювання та вивезення лісопродукції з лісосік, верхніх та проміжних складів за професією, посадою тракторист на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу; тракторист (лісозаготівельні роботи) (а.с. 25).

Відповідно атестації робочих місць ТзОВ Науково-дослідне виробниче підприємство ЕКОЛОГІЯ атестовано робоче місце тракторист (лісозаготівельні роботи) у 2017 році (а.с. 28).

Відповідно до протоколу №2 засідання атестаційної комісії ДП Жовківське лісове господарство від 23.05.2017 року завершено проведення атестації робочих місць за умовами праці згідно вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, серед іншого тракторист (лісозаготівельні роботи) (а.с. 31).

Відповідно до переліку робочих місць, виробництв і посад працівникам яким підтверджено право на пільги та компенсації за результатами атестації робочих місць за умовами праці ДП Жовківське лісове господарство від 28.04.2017 року п. б зазначено тракторист (лісозаготівельні роботи).

Відповідно до розписного листа з результатами атестації робочих місць ознайомлені працівники під розписку зокрема ОСОБА_1 ..

На підставі встановленого колегія суддів вважає, що період роботи ОСОБА_1 з 31.12.2010 по 01.09.2023 трактористом на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу, тракториста (лісозаготівельні роботи) підлягає зарахуванню позивачу до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до п.в ст.55 Закону №1788-ХІІ.

З урахуванням такого правильне прийняв рішення суд першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 01.09.2023 №87 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункт ст. 52, 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Такий висновок суду першої інстанції не спростований доводами апеляційної скарги відповідача-1.

Відносно позовних вимог зобов`язального характеру, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10).

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, у розглядуваній справі органом, що приймає рішення за заявою позивача про переведення (перерахунок) пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід зобов`язати вчинити відповідні дії щодо зарахування позивачу до пільгового страхового стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років період роботи з 31.12.2010 року по 01.09.2023 року та призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту в ст. 55 Закону №1788-ХІІ з 25.08.2023.

При цьому слід зазначити, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові підстави для покладання на нього такого обов`язку, а відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку у відповідній частині.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 25.08.2023 року про призначення пенсії відповідно до п.в ст.55 Закону №1788-ХІІ, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 час його роботи з 31.12.2010 по 01.09.2023 трактористом на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу, тракториста (лісозаготівельні роботи), і за результатами розгляду прийняти обґрунтоване і законне рішення.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення в частині вирішення позовних вимог зобов`язального характеру без всебічного з`ясування усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині в силу приписів статті 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи містять докази понесення позивачем судових витрат у вигляді сплати судового збору у сумі 2147,20 грн, які підлягають розподілу.

Враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняло спірне рішення, тому саме на вказаного відповідача необхідно покласти понесені позивачем судові витрати.

Із врахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволено частково, в користь позивача слід стягнути із відповідача-2 законодавчо визначений мінімальний розмір сплаченого судового збору за подання адміністративного позову в сумі 1073,60 грн., як і стягнуто судом першої інстанції. При цьому підстави для стягнення з відповідача-1 понесених позивачем судових витрат відсутні, тому у вказаній частині рішення суду також необхідно скасувати.

У решта частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін як законне і обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в адміністративній справі №380/26128/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років період роботи з 31.12.2010 року по 01.09.2023 року та призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту в ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з 25.08.2023, та в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1073 грн 60 коп. сплаченого судового збору, і в цій частині прийняти нову постанову, якою відповідні позовні вимоги задоволити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.08.2023 про призначення пенсії відповідно до п.в ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 час його роботи з 31.12.2010 по 01.09.2023 трактористом на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу, тракториста (лісозаготівельні роботи), і за результатами розгляду прийняти обґрунтоване і законне рішення.

У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в адміністративній справі №380/26128/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль