Справа № 580/9806/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року справа № 580/9806/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі центр комплектування, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зняття позивача з військового обліку, у зв`язку з виїздом за межі України на постійне місце проживання, та видачі довідки на військовослужбовця, який виїжджає за кордон з проставленням відмітки у військово-облікових документах;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти позивача з військового обліку, у зв`язку з виїздом за межі України на постійне місце проживання, та видати довідку на військовослужбовця, який виїжджає за кордон з проставленням відмітки у військово-облікових документах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області прийняло рішення про оформлення документів позивача для виїзду за кордон на постійне місце проживання. Позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом за межі України на постійне місце проживання, однак листом відповідач повідомив, що під час дії воєнного стану надання центром комплектування дозволу із зазначених підстав не передбачено.

Ухвалою від 25.10.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що відповідно до вимог ст. 22 Закону № 3543-ХІІ обмеження свободи пересування для військовозобов`язаних осіб, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації або можуть бути залучені в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт, пов`язане саме із оголошенням загальної мобілізації у період правового режиму воєнного стану. Той факт, що Закон № 3857-ХІІ не містить обмежень права вільно залишати територію України в умовах правового режиму воєнного стану, не означає, що такі обмеження до військовозобов`язаних не можуть застосовуватися на підставі Закону № 389-УІІІ та Закону № 3543-ХІІ, які є спеціальними для цього періоду. На момент виникнення спірних правовідносин порядок перетину державного кордону України визначений постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, якими визначено окремі категорії груп осіб, яким перетин Державного кордону України в умовах воєнного стану дозволений. У зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання позивачем державного кордону, які передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, підстави для надання довідки про зняття з обліку в зв`язку з виїздом за кордон у воєнний стан у ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 як призовник, що підтверджується посвідченням про приписку до призовної дільниці (а.с. 8).

26.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про видачу довідки про зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом за кордон.

Листом № 7/8543 від 29.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_6 надав відповідь, якою проінформував, що Правилами перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, під час дії воєнного стану, надання територіальним центром комплектування та соціальної підтримки дозволу та зняття з військового обліку у зв`язку із виїздом за кордон не передбачено.

Бездіяльність відповідача щодо зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом за межі України на постійне місце проживання з проставленням відмітки у військово-облікових документах позивач вважає протиправною, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу № 2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон № 2232-XII). Він же визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з частинами першою, другою статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Підстави для взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього встановлює ст. 37 Закону № 2232-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону № 2232-XII (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України:

1) з військового обліку призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України):

- які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

- які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України;

- які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних;

- які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;

- які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";

- які виконали обов`язки служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів;

2) з військового обліку військовозобов`язаних:

- які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

- які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України;

- які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;

- в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.

Аналіз вказаної норми вказує, що зняття з військового обліку призовників здійснюється за наявності однієї із підстав, вичерпний перелік яких визначений ч. 5 ст. 37 Закону № 2232-XII.

Суд встановив, що у відповідь на заяву позивача про видачу довідки щодо зняття з військового обліку у зв`язку з виїздом за кордон, відповідач повідомив, що Правилами перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (далі Правила № 57), під час дії воєнного стану, надання територіальним центром комплектування та соціальної підтримки дозволу та зняття з військового обліку у зв`язку із виїздом за кордон не передбачено.

Суд зазначає, що Правила № 57 визначають виключно порядок та умови перетинання громадянами України державного кордону та не містять положень, що передбачали б необхідність надання дозволу начальника РТЦК для виїзду призовника. У свою чергу вичерпний перелік підстав для зняття з військового обліку визначений ч. 5 ст. 37 Закону № 2232-XII. Суд зазначає, що у відповідь на заяву позивача відповідач не вирішив його питання по суті, не дослідив питання наявності/відсутності правових підстав для зняття з військового обліку, що встановлені ч. 5 ст. 37 Закону № 2232-XII.

Вказані обставини свідчать про бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача щодо зняття з військового обліку по суті.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача розглянути по суті заяву позивача (вх. від 26.09.2023 № 10024) про надання довідки щодо зняття з військового обліку та повідомити позивача про результати її розгляду і прийняте рішення, з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

В свою чергу вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності щодо зняття позивача з військового обліку та зобов`язання відповідача зняти позивача з військового обліку, є передчасними, оскільки відповідач не розглянув заяву позивача по суті.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина понесених позивачем судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 26.09.2024 (вх. від 26.09.2024 № 10024) про зняття з військового обліку.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 26.09.2024 (вх. від 26.09.2024 № 10024) про надання довідки щодо зняття з військового обліку та повідомити позивача про результати її розгляду і прийняте рішення, з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 );

2) відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 13.09.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК