Справа № 200/2267/24
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року Справа№200/2267/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення ЦВЛК ДПС України, оформлене листом №510/12/Вих3ВГ/1217 від 14.11.2023 року, яким встановлено відсутність підстав для перегляду постанови ВЛК КНП Кам`янської міської ради «МЛШМД» від 25.10.2023 року; зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України повторно розглянути заяву про перегляд висновку постанови ВЛК КНП Кам`янської міської ради «МЛШМД» від 25.10.2023 року, з метою остаточного вирішення питання щодо непридатності до військової служби.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання суду належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з визначенням належного відповідача, надання доказів звернення до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про перегляд висновків військово-лікарської комісії від 25.10.2023 року та рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України за наслідками розгляду заяви позивача про перегляд висновків військово-лікарської комісії від 25.10.2023 року або уточнення позовних вимог в цій частині.

В установлений судом строк від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкриття провадження у справі, відповідно до якої позивач зазначив, що суд на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не може вдаватися до оцінки викладених у позовній заяві обставин та доказів.

Крім того, позивачем подано суду адміністративний позов, відповідно до якого позивачем виключено пункт 1 позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року продовжено позивачу строк, наданий для усунення недоліків, шляхом надання суду належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з визначенням належного відповідача.

В установлений судом строк від позивача на адресу суду надійшов уточнений адміністративний позов, у якому позивачем визначено в якості відповідача Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою програмного забезпечення «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що неодноразово проходив лікування в умовах стаціонару починаючи з 26.07.2022 року, у зв`язку з прогресуючим захворюванням, отриманим внаслідок проходження військової служби, внаслідок чого його було визнано обмеженою придатним до військової служби. Зазначив, що 25.10.2023 року проведено медичний огляд ВЛК КНП КМР «МЛШМД» м. Кам`янське. Не погоджуючись з висновками ВЛК від 25.10.2023 року звернувся до відповідача із заявою про перегляд, за наслідками розгляду якої відповідач надав відповідь від 14.11.2023 року №510/12/ВихЗВГ/1217, у якій дійшов висновку про обґрунтованість висновків ВЛК від 25.10.2023 року. Зазначив, що після цього ще двічі проходив медичний огляд 13.12.2023 року та 14.02.2024 року, якими його визнано обмеженою придатним до військової служби. Зазначив, що незважаючи на тривале лікування з 2022 року стан його здоров`я тільки погіршується, що робить його непридатним до проходження військової служби. Зазначив, що відповідачем при оформленні листа від 14.11.2023 року №510/12/ВихЗВГ/1217 не враховано, що при проведенні огляду позивач не був належним чином оглянутий ні терапевтом, ні іншими профільними спеціалістами за наявності медичних показань. Крім того, відповідач не витребував документи особової справи та не ознайомився із порушеннями, які були допущені під час проходження ВЛК, а відповідь не містить жодної оцінки відповідних спеціалістів ЦВЛК, тобто, не надано обґрунтовану відповідь щодо правомірності висновку ВЛК. Позивач не погоджується з висновками ЦВЛК, оформленими листом від 14.11.2023 року №510/12/ВихЗВГ/1217, просив задовольнити позов.

Відповідачем через канцелярію суду, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ВЛК військової частини НОМЕР_2 07.02.2023 року провела медичний огляд позивача та прийняла постанову ВЛК на підставі статті 14б, 45г, графи II Розкладу хвороб у формулюванні обмежено придатний до військової служби, яку оформила довідкою ВЛК від 07.02.2023 №1931. Позивач не погоджуючись з постановою про обмежену придатність до військової служби, вважаючи неповним перелік діагнозів звертався до Генерального штабу Збройних Сил України з проханням стосовно звільнення його з військової служби. Листом Командування Медичних сил Збройних Сил України від 14.11.2023 № 510/12/ ВихЗВГ/1217 позивачу роз`яснено порядок направлення на медичний огляд ВЛК та запропоновано у разі погіршення стану здоров`я звертатись встановленим законодавством порядком до командування військової частини, де проходить військову службу позивач. Представником позивача було направлено адвокатський запит від 01.03.2023 (додається) на адресу ЦВЛК ЗС України із проханням надання інформації стосовно отримання скарги ОСОБА_1 від 08.02.2023 щодо оскарження висновку ВЛК від 07.02.2023, у відповідь на який листом ЦВЛК ЗС України від 14.03.2023 № 598/1712 повідомлено про ненадходження скарги позивача та надано відповідь стосовно відсутності підстав для перегляду постанови ВЛК в/ч НОМЕР_3 від 07.02.2023 № 1931 чи направлення його на медичний огляд ВЛК. Зазначив, що ЦВЛК ЗС України не уповноважена ставити задачу командирам військових частин щодо направлення підпорядкованих їм військовослужбовців на медичних огляд ВЛК. Військово-лікарським комісіям надано виключне право визначення потреби у направленні на медичний огляд ВЛК, визначення ступеню придатності до військової служби військовослужбовців, військовозобов`язаних та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт № НОМЕР_4 ), та є особою, що проходить військову службу, що не є спірною обставиною між сторонами.

Відповідач - Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №5779/2022, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР у період з 01.09.2022 по 06.10.2022 року, де встановлено повний діагноз психоорганічний синдром з психотичними симптомами, супутній діагноз дерматит ускладнений вторинною інфекцією, люмбагія з помірним больовим синдромом. Рекомендовано продовжити лікування у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №9469/2022, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР у період з 31.10.2022 по 08.12.2022 року, де встановлено повний діагноз затяжний помірно виражений дисоціативний розглад моторики у вигляді нав`язливих рухів голови та верхніх кінцівок. Рекомендовано спостереження у військового лікаря, дерматолога, психіатра за м/м. Лікувальна відпустка на 14 днів. Підлягає направленню на ВЛК з метою вирішення придатності до військової служби.

07 лютого 2023 року Військовою частиною НОМЕР_3 видано довідку військово-лікарської комісії за наслідками медичного огляду ВЛК в/ч НОМЕР_3 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 , яким встановлено діагноз та висновок про причинний зв`язок захворювання: органічне ураження головного мозку, помірний психоорганічний синдром, змішаний варіант з тривожно-депресивним та дисоціативним (розлад моторики) компонентом. Астено-невротичний синдром. Викривлення перетинки носа з порушенням функції, хронічний двобічний катаральний гайморит, лівобічний етмоїдит. Вушний шум судинного генезу. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 14б, 45г графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. Протипоказана служби в ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Рекомендовано проходження військової служби без зброї в частинах (підрозділах) забезпечення.

08 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України зі скаргою про перегляд (скасування) висновку (постанови) ВЛК від 07.02.2023 року із детальним вивченням стану здоров`я та направленням на лікування.

На звернення представника позивача із адвокатським запитом стосовно розгляду скарги ОСОБА_1 від 08.02.2023 року щодо оскарження висновку (постанови) ВЛК від 07.02.2023, Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України надано відповідь листом від 14.03.2023 року №598/1712, відповідно до якої скарга старшого солдата ОСОБА_1 від 08.02.2023 року до ЦВЛК ЗС України не надходила. За результатами розгляду наданих копій скарги старшого солдата ОСОБА_1 та довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_2 від 07.02.2023 року №1931 зазначив, що за встановленим старшому солдату ОСОБА_1 діагнозом постанову ВЛК Військової частини НОМЕР_2 згідно довідки ВЛК від 07.02.2023 року №1931 прийнято вірно. Додатково зазначено, що якщо на момент медичного огляду ВЛК були відсутні прояви вертеброгенної люмбалгії і дерматиту (після проведеного лікування), то ці діагнози в довідку ВЛК не включили. Наявність цих захворювань в анамнезі не змінює ступінь придатності до військової служби старшого солдата ОСОБА_1 . Ураховуючи зазначене, підстав для перегляду постанови ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 07.02.2023 року №1931 чи направлення старшого солдата ОСОБА_1 на повторний медичний огляд на теперішній час немає.

Судом встановлено на підставі епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2551/2023, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР у період з 03.03.2023 року по 13.03.2023 року, яким встановлено основний діагноз помірно виражений дисоціативний розглад моторики у вигляді нав`язливих рухів голови та верхніх кінцівок. Рекомендовано спостереження у військового лікаря, дерматолога, психіатра за м/м.

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №6066/2023, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР у період з 25.05.2023 по 09.06.2023 року, де встановлено повний діагноз розлади особисті і поведінки органічної етіології, ускладнений дисоціативний розгладом моторики у визгляді нав`язливих рухів голови та верхніх кінцівок, супутній синдром вегетативної дисфункції серця та судин за змішаним типом з цефалгічним синдромом, дисомнією, функціональна дипресія, дерматит ускладнений вторинною інфекцією. Рекомендовано уникати психотравмуючих навантажень, явка в облвійськкомат.

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №7494/2023, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР у період з 27.06.2023 по 11.07.2023 року, де встановлено повний діагноз розлади особисті і поведінки органічної етіології, ускладнений дисоціативний розгладом моторики у визгляді нав`язливих рухів голови та верхніх кінцівок, супутній астено-вегетативний синдром дерматит. Рекомендовано уникати психотравмуючих навантажень, явка в облвійськкомат.

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого (ф 003/о № 1818, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1» у період з 17.07.2023 по 16.08.2023 року, де встановлено діагноз посттравматичний стресовий розлад у вигляді тривожно-депресивної реакції на бойових стрес з астенофобічними, тривожно-дісомнічним, невротичним синдромами, субкомпенсація; супутній наслідки перенесеної МВТ, ЗЧМТ, СГМ (червень 2022 року). Вегето-судинний та астено-невротичний синдром, гіперкінетичний синдром. Еритразма, ГЕРХ, Фукнціональна диспепсія. Рекомендації: після виписки підлягає нагляду у лікаря-психіатра, направляється на ВЛК до КНП КМР «МЛШМД» з метою визначення придатності, за станом здоров`я, до військової служби в рядах ЗСУ.

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого (ф 003/о № 2476, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1» у період з 20.09.2023 по 25.10.2023 року, де встановлено діагноз посттравматичний стресовий розлад у вигляді тривожно-депресивної реакції на бойових стрес з астенофобічними, тривожно-дісомнічним, невротичним синдромами, субкомпенсація; супутній дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., на фоні МВТ (червень 2022 року), астено-невротичний синдром, гіперкінетичний синдром. Обмеження конвергенції. Порушення зіничкової фотореакції. Психогенний тремор повік. Ангіопатія з атопією судин, венозна та черепна гіпертензія. ГЕРХ. Функціональна диспепсія. Рекомендації: після виписки підлягає нагляду у лікаря-психіатра, направляється на ВЛК до КНП КМР «МЛШМД» з метою визначення придатності, за станом здоров`я, до військової служби в рядах ЗСУ.

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого (ф 003/о № 2869, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1» у період з 31.10.2023 по 13.12.2023 року, де встановлено діагноз посттравматичний стресовий розлад у вигляді тривожно-депресивної реакції на бойовий стрес з астенофобічним, тривожно-дісомнічним, невротичним синдромами, субкомпенсація; супутній дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., на фоні МВТ (червень 2022 року), астено-невротичний синдром, гіперкінетичний синдром. Обмеження конвергенції. Порушення зіничкової фотореакції. Психогенний тремор повік. Ангіопатія з атопією судин, венозна та черепна гіпертензія. ГЕРХ. Функціональна диспепсія. Рекомендації: після виписки підлягає нагляду у лікаря-психіатра, направляється на ВЛК до КНП КМР «МЛШМД» з метою визначення придатності, за станом здоров`я, до військової служби в рядах ЗСУ.

Судом встановлено на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого (ф 003/о № 3376, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня №1» у період з 19.12.2023 по 14.02.2024 року, де встановлено діагноз посттравматичний стресовий розлад у вигляді тривожно-депресивної реакції на бойовий стрес з астенофобічним, тривожно-дісомнічним, невротичним синдромами, субкомпенсація; супутній дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., на фоні МВТ (червень 2022 року), астено-невротичний синдром, гіперкінетичний синдром. Обмеження конвергенції. Порушення зіничкової фотореакції. Психогенний тремор повік. Ангіопатія з атопією судин, венозна та черепна гіпертензія. ГЕРХ. Функціональна диспепсія. Хр. гастрит, Хр. панкреотит, Хр. холецистит.

02 листопада 2023 року позивач звернувся до Генерального штабу ЗСУ та командира військової частини НОМЕР_6 з рапортом про звільнення з військової служби за станом здоров`я на підставі пп. б) п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», а також із рапортом про направлення на МСЕК для визначення ступеню втрати працездатності (відсотки) та інвалідності (за наявності) для оформлення в подальшому отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням діагнозу відповідно до постанови ВЛК від 25.10.2023 року.

До зазначених рапортів позивачем додано довідку №247 про тимчасову непрацездатність особи рядового або начальницького складу служби цивільного захисту, виданої КНП КМР «МЛ №1», відповідно до якої ОСОБА_1 , військовослужбовцю в/ч НОМЕР_6 , встановлено основний діагноз посттравматичний стресовий розлад, та визначено період перебування на стаціонарному лікуванні з 20.09.2023 по 25.10.2023 року; виписку з медичної карти стаціонарного хворого (ф 003/о №2476); довідку №752, видану військово-лікарською комісією КНП КМР «МЛШМД» м. Кам`янське, про результати медичного огляду, проведеного 25 жовтня 2023 року, якою встановлено діагноз ПТСР у вигляді тривожно-депресивної реакції на бойовий стрес з астенофобічним, тривожно-дісомничним, невротивним синдромами, субкомпенсація. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. на фоні МВТ (червень 2022 року). Астено-невротичний синдром, Гіперкінетичний синдром. Обмеження конвергенції. Порушення зіничкової фотореакції. Психогенний тремор повік. Ангіопатія з атопією судин, венозна та черепна гіпертензія. ГЕРХ. Функціональна диспепсія. Еритразма. Захворювання, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 17б, статті 57б графи ІІ Розкладу хвороб потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом до військового госпіталя в/частини НОМЕР_3 .

За наслідками розгляду звернення позивача зі зазначеними вище рапортами Командуванням Медичних сил Збройних Сил України надано відповідь листом від 14.11.2023 року №510/12/ВихЗВГ/1217, відповідно до якої за дорученням, в межах компетенції, опрацьовано звернення позивача до Генерального штабу Збройних Сил України щодо звільнення з військової служби за станом здоров`я. 25.10.2023 року позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства «Кам`янської міської ради «Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». За встановленим діагнозом, ВЛК КРП КМР «МЛШМД» прийнято постанову про потребу стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у військовій частині НОМЕР_2 . Роз`яснено позивачу порядок звернення у разі погіршення здоров`я до командування військової частини, у якій позивач проходить військову службу, щодо направлення на обстеження та лікування, а у разі необхідності на медичний огляд ВЛК.

Не погоджуючись з відповіддю, викладеною у листі від 14.11.2023 року №510/12/ВихЗВГ/1217, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано приписами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У відповідності до частини 5 статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону №2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Приписами підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII встановлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану звільняються з військової служби за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-ХІІ) (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Абзацом третім частини 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402) (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 1.1., 1.2. розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3. розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам); визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Згідно п. 2.1. розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п.2.2. Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Згідно підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

Як передбачено підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 ЦВЛК має право, з-поміж іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Отже, у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови.

Суд звертає увагу, що перегляд ЦВЛК постанов ВЛК є не способом досудового врегулювання спору, а є складовою частиною процесу проведення військово-лікарської експертизи, яка визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно підпункту 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Суд звертає увагу, що позивач фактично обґрунтовує позовну заяву незгодою із повнотою дослідження ВЛК діагнозу, визначеного у спірній довідці.

Разом з тим, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ, відповідно до яких до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток (постанова Верховного Суду від 12.06.2020 року по справі №810/5009/18).

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може надавати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

Судом встановлено зі змісту рапортів від 02 листопада 2023 року, що позивачем не ставилася під сумнів законність процедури прийняття військово-лікарською комісією при Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» рішення, оформленого довідкою №752 від 25.10.2023 року.

В свою чергу, матеріали справи не містять належних доказів звернення позивача до Центральної військово-лікарської комісії з метою перегляду спірної постанови військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді довідки.

Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до ЦВЛК ЗС України зі скаргою з метою перегляду спірної постанови військово-лікарської комісії при Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», оформленої довідкою №752 від 25.10.2023 року та позивачем не доведено протилежного.

Навпаки, судом встановлено, що позивач взагалі не звертався зі скаргою до відповідача на зазначене рішення ВЛК, а звернувся до командира військової частини НОМЕР_6 та Генерального штабу Збройних Сил України із рапортом на звільнення з військової служби за станом здоров`я, посилаючись саме на постанову ВЛК від 25.10.2023 року.

При цьому, позивач вважаючи відповідь, викладену у листі Командування Медичних сил Збройних Сил України від 14.11.2023 року №510/12/ВихЗВГ/1217, надану за дорученням Генерального штабу Збройних Сил України в межах власної компетенції, відмовою Центральної військово-лікарської комісії у перегляді постанови військово-лікарської комісії при Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», оформленої довідкою №752 від 25.10.2023 року, звернувся до суду з даним позовом.

Отже, судом встановлено, що лист Командування Медичних сил Збройних Сил України №501/12/Вих3ВГ/1217 від 14.11.2023 не є рішенням Центральної військово-лікарської комісії ДПС України, як зазначив позивач у позовній заяві, доказів звернення до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про перегляд висновків військово-лікарської комісії від 25.10.2023 року позивачем не надано.

Отже, оскільки позивач не звертався саме до Центральної військово-лікарської комісії зі скаргою на постанову ВЛК при Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», оформленої довідкою №752 від 25.10.2023 року, у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення за результатами розгляду такої скарги.

Враховуючи положення ст. 2 КАС України, судовому захисту підлягають тільки порушені права.

Таким чином, права позивача в цій частині не порушені, отже вимоги позивача є передчасними, та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки відповідно до п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як військовослужбовець, який призваний на спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі в нарадчій кімнаті 09 вересня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова