Справа № 200/3002/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Справа№200/3002/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 16.04.2024 року про відмову в перерахунку пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01.03.2024 року з урахуванням періодів роботи до страхового та пільгового стажу за Списком 1- шахтарі на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.07.2022 року по 29.03.2024 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману частину пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пільгову пенсію за Списком 1. Проте у лютому 2024 року пенсія була виплачена у зменшеному розмірі через припинення застосування щодо позивача норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 29.03.2024 року позивач надав до відповідача заяву про перерахунок пенсії із застосуванням норм вказаної статті, проте в проведенні перерахунку було відмовлено, до страхового та пільгового стажу не зараховано період з 01.07.2022 року по 29.03.2024 року у зв`язку з несплатою страхових внесків роботодавцем.

Позивач вважає, що не має нести відповідальність за дії роботодавця, наголошує на необхідності застосування ст. 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відкрити провадження у справі №200/3002/24. Призначено розгляд адміністративної справи №200/3002/24 по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) Донецьким окружним адміністративним судом. Розгляд справи ухвалено провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Справа перебувала в провадженні судді Бєломєстнова О.Ю.

Ухвалою від 11.07.2024 року суддею Стойка В.В. прийнято до провадження позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пільгову пенсію.

Згідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» № 1-367 від 25.04.2024 року, за даними бухгалтерського обліку ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» на дату видачі довідки роботодавцем єдиний соціальний внесок за застраховану особу ОСОБА_1 , за період з січня 2021 року по березень 2022 року, з травня 2022 року по січень 2023 року, з березня 2023 року по липень 2023 року, за жовтень 2023 року, з січня 2024 року по лютий 2024 року сплачено у повному обсязі. За квітень 2022 року, лютий 2023 року, за серпень вересень 2023 року, за березень 2023 року сплачені частково. Страховий стаж зараховано по грудень 2020 року, за період з січня 2021 року по березень 2024 року страховий стаж не зараховано.

Відповідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1-525 від 05.04.2024 року позивач з 03.08.2016 року по теперішній час виконує «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією «підземний гірник з ремонту гірничих виробок дільниці з ремонту та обслуговування водовідливного обладнання та водовідливу», що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 Постанови № 461 від 24.06.2016 року.

10.04.2024 року позивач надав до відповідача заяву про перерахунок пенсії із застосуванням ст. 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 16.04.2024 року в проведенні перерахунку відмовлено через відсутність необхідної кількості страхового стажу. В рішенні визначено що страховий стаж позивача зарахований по 30.06.2022 року.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Щодо несплати роботодавцем страхових внесків.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2. ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд доходить висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивачки, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, підтверджено факт роботи позивача з 01.07.2022 року по 29.03.2024 року включно. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового стажу періоду роботи з 01.07.2022 року по 29.03.2024 року.

Щодо віднесення періоду роботи з 01.07.2020 року по 31.08.2023 року включно до пільгового стажу позивача.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як вже було зазначено вище, відповідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1-525 від 05.04.2024 року позивач з 03.08.2016 року по теперішній час виконує «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією «підземний гірник з ремонту гірничих виробок дільниці з ремонту та обслуговування водовідливного обладнання та водовідливу», що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 Постанови № 461 від 24.06.2016 року.

Відтак період з 01.07.2022 року по 29.03.2024 року відноситься до пільгового стажу за Списком 1- шахтарі, загальна кількість пільгового стажу більше 15 років.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Як вже було зазначено вище, пільговий стаж позивача за Списком № 1 дорівнює більше 15 років.

Таким чином позивач працював в шахті, на посаді, яка дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до статті 8 Закону № 345.

Як вже було встановлено судом вище, позивач має право на отримання пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, проте відповідачем відмовлено у застосуванні ст. 8 вказаного Закону при здійсненні перерахунку пенсії позивача, що є протиправним.

Таким чином суд вважає за належне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 16.04.2024 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01.03.2024 року з урахуванням періодів роботи до страхового та пільгового стажу за Списком 1- шахтарі на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.07.2022 року по 29.03.2024 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману частину пенсії.

При цьому суд вважає визначений вище спосіб захисту прав позивача належним в розумінні КАС України.

Відповідно позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача, як такого, що порушив права позивача, суми судового збору на користь позивача.

Керуючись положеннями КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 16.04.2024 року про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01.03.2024 року з урахуванням періодів роботи до страхового та пільгового стажу за Списком 1- шахтарі на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.07.2022 року по 29.03.2024 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману частину пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн., 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка