Справа № 815/2381/15
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2381/15
13 вересня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості про заміну стягувача у виконавчому листі по справі за позовом Одеського міського центру зайнятості до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення 1080,18 грн,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Одеського міського центру зайнятості до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення 1 080,18 грн.
23.06.2015 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання рішення суду, який отримано стягувачем 01.07.2015 року.
20.08.2024 року до суду від Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості надійшла заява про заміну стягувача за виконавчим листом з Одеського міського центру зайнятості на правонаступника Одеський обласний центр зайнятості.
Ухвалою суду від 23.08.2024 року заяву повернуто заявнику без розгляду, оскільки всупереч вимог ст.167 КАС України заявником до заяви на стадії виконання судового рішення не додано докази її надіслання іншим учасниками справи (провадження), а саме: ПАТ «Одеський нафтопереробний завод».
Представник Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості 27.08.2024 року звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по справі №815/2381/15 з Одеського міського центру зайнятості на правонаступника Одеський обласний центр зайнятості.
Ухвалою суду від 05.09.2024 року прийнято до розгляду заяву про заміну стягувача у виконавчому документі, та з урахуванням перебування судді у відпустці призначено судове засідання для розгляду заяви на 13.09.2024 року о 10:30 год.
Керуючись ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи в частині заміни стягувача у виконавчому документі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Обов`язковість судових рішень встановлена також нормами статті 370 КАС України, зокрема згідно з нормою частини першої цієї статті судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (ч.4 ст.372 КАС України).
Відповідно до ч.1,3 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого законом.
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, перелік яких визначено в цій статті, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.4 ст.5 Закону №1404-VIII).
Відповідно до ч.1,5 ст.26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження.
Норми Закону №1404-VIII регулюють виконавче провадження, як завершальну стадію судового провадження, тільки в частині примусового виконання судового рішення.
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
З цією нормою кореспондує норма ч.1 ст.379 КАС України, згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Водночас, ч.4 ст.379 КАС України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Тобто, норма ч.1 ст.379 КАС України, як і норма абз.1 ч.5 ст.15 Закону №1404-VIII, регулюють заміну сторони виконавчого провадження, відкритого в разі звернення судового рішення до примусового виконання, тоді як норма ч.4 ст.379 КАС України примусове виконання судового рішення не регулює, але передбачає можливість заміни боржника або стягувача (потенційних сторін виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення) у виконавчому листі.
В межах даної справи заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі від 23.06.2015 року №815/2381/15.
Стягувачем за виконавчим листом визначено Одеський міський центр зайнятості (ідентифікаційний код 35358018).
Пунктом 6 наказу від 18.10.2022 №3909 визначено, що Одеський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків, зокрема, Одеського міського центру зайнятості.
Таким чином, Одеський обласний центр зайнятості являється правонаступником Одеського міського центру зайнятості.
На підставі викладеного, суд вважає, що заява про заміну стягувача у виконавчому листі від 23.06.2015 року №815/2381/15 підлягає задоволенню, стягувач підлягає заміні на Одеський обласний центр зайнятості.
Керуючись статтями 52, 243, 248, 256, 294, 379 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості про заміну стягувача у виконавчому листі від 23.06.2015 року №815/2381/15 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва