Справа № 580/5436/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року справа № 580/5436/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Могили І.В.,

представника позивача Кірси В.В. (за ордером),

представника відповідача Твердохліб І.М. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації,

встановив:

30.05.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Тайрс» з позовною заявою до Львівської митниці, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100220/2 від 23.04.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001336;

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100219/2 від 23.04.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001337;

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100225/2 від 26.04.2024 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001370.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що відповідно до контракту № від 01.08.2019 та комерційного інвойсу № ЕU5-TYR-LAN20240116A від 29.01.2024 року ТОВ Тайрс придбало у компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CО. LTD (КНР) шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів всього загальною вартістю 89 859,00 дол. США.

23.04.2024 з метою митного оформлення імпорту позивач подав в електронному вигляді митну декларацію №24UA77U1 на шини розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR 26 шт., розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR 165 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 33 147,00 дол. США.

Також 23.04.2024 з метою митного оформлення імпорту позивач подав в електронному вигляді митну декларацію № 24UA73U5 на шини розміром 355/80R22.5 LANVIGATOR 152 шт., розміром 385/55R22.5 LANVIGATOR 56 шт, розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR 66 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 33 336,00 дол. США.

Також 25.04.2024 з метою митного оформлення імпорту позивач подав в електронному вигляді митну декларацію № 24UA34U7 на шини розміром 315/70R22.5 LANVIGATOR 244 шт., розміром 385/80R22.5 LANVIGATOR 6 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 38 016,00 дол. США.

За результатами перевірки поданих митних декларацій та доданих документів митним органом були направлені повідомлення №10335 від 23.04.2024 року, №10334 від 23.04.2024 року та №10403 від 25.04.2024 року із вимогою про надання додаткових документів ( ч. 3 ст. 53 МК України) відповідно до зазначеного переліку, на виконання яких позивачем були додатково надані прайс-лист від 01.01.2024 та копія митної декларації країни відправлення 00022975 від 29.01.2024.

За наслідками розгляду наданих документів митним органом були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів:

№ UA209000/2024/100219/2 від 23.04.2024 та картку відмови №UA209230/2024/001337 від 23.04.2024 у прийнятті митної декларації №24UA77U1;

№ UA209000/2024/100220/2 від 23.04.2024 та картку відмови №UA209230/2024/001336 від 23.04.2024 у прийнятті митної декларації №24UA73U5;

№ UA209000/2024/100225/2 від 26.04.2024 та картку відмови №UA209230/2024/001370 від 26.04.2024 у прийнятті митної декларації №24UA34U7.

В обґрунтування вказаних рішень відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також були встановлені розбіжності у поданих документах, а тому митна вартість не може бути визнана за заявленою декларантом вартістю, що є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ.

Також у вказаних рішеннях митний орган дійшов до висновку про застосування для визначення митної вартості товарів резервного методу.

Посилаючись на ч. 1, 3 ст. 53, ч. 1, 2 ст. 54 Митного кодексу України позивач зазначає, що надані ним документи в достатній (розумній) мірі підтверджували вартісні та кількісні показники митної вартості товарів, вказаних у митних деклараціях № 24UA73U5, № 24UA77U1, №24UA34U7, не містили розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості за основним методом, не містили ознаки підробки та містили всі необхідні відомості, що підтверджують числові та кількісні значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що дозоляло визначити митну вартість за основним методом.

1. Щодо перевищення передбаченої у пункті 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 №1 (зі змінами та доповненнями) загальної суми контракту 450000 дол. США, то відповідно до положень п. 3.1. зовнішньоекономічного контракту № 1 від 01.08.2019 р. (в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 року) загальна вартість Контракту складається із сумарної вартості всіх Проформ-інвойсів. Вказана додаткова угода була надана митному органу при декларуванні товару, водночас її зміст митним органом проігнорований та перекручений.

2. Щодо ненадання сертифікату на систему якості товару, копії сертифікату продукції власного виробництва, копії свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN, копії ліцензії на виробництво товару, копії нормативно-технічної документації на виготовлення товару, які підтверджують якість та виробника товару, передбачених пунктом 6.1 контракту, то вказані документи не є тими документами, що підтверджують числові показники заявленої митної вартості товару, та не входять до переліку документів, подання яких митному органу є обов`язковим відповідно до положень ч. 2 статті 53 МК України або додатковим (частина 3 статті 53 МКУ).

3. Щодо непідтвердження повної оплати товару згідно платіжних інструкцій № 10 від 16.01.2024 на суму 27760 дол США, №24 від 21.02.2024 на суму 30200,00 дол. США, № 25 від 23.02.2024 на суму 29800 дол США, № 26 від 26.02.2024 на суму 16739 дол США, всього на загальну суму 104499 дол. США у зв`язку із зазначенням у них проформи № EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024, то згідно пункту 2.1. контракту № 1 від 01.08.2019 р. ( в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 року до Контракту) попередня ціна, кількість та сума зазначається у проформі-інвойсі, яка є підставою для оплати, а остаточна вартість товару вказується в комерційному інвойсі на кожну партію товару. Отже основним та визначальним товаросупровідним документом, який підтверджує поставку конкретної партії товару, є комерційний інвойс № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 року на загальну вартість 104 499,00 доларів США, який в даному випадку передбачав поставку частини (певного траншу) від усього запланованого обсягу товару визначеного за попередніми проформами-інвойсами, При декларуванні товару позивач надав митному органу документи, які підтверджували повну 100% оплату вартості товару, за комерційним інвойсом № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 року на загальну вартість 104 499,00 доларів США, Також митному органу було надано лист від 12.04.2024 року від постачальника товару про підтвердження проведення позивачем повної оплати товару за комерційним інвойсом № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 року на загальну вартість 104 499 доларів США.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України відсутність платіжних документів про оплату товару, наявність даних про його часткову оплату не можуть вплинути на заявлену митну вартість товару, оскільки вони не стоять у залежності/не спростовують ту вартість товару, що визначена у зовнішньоекономічному договорі (контракті) або документі, який його замінює, та додатків до нього: рахунку-фактурі (інвойс) або рахунку-проформі (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). Названі документи формують зобов`язання у покупця на оплату товару у розмірі, встановленому у договорі, що свідчить про незмінність його вартості навіть за умови відсутності платіжних документів.

Вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі №826/7085/16.

4. Щодо непропорційно розбитого розміру транспортних витрат на перевезення товару до митної території України та по митній території України відносно всього кілометражу відповідно до пунктів 49, 51 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), то згідно з приписами ст. 627 ЦК України, ст. 190 ГК України, ст. 11 Закону України «Про ціни та ціноутворення» встановлення цін у господарських правовідносинах відбувається на основі вільної самостійності їх учасників. Відносини із вартості перевезення вантажу автомобільним транспортом як за межами України так і на території України не є предметом державного цінового регулювання. Посилання відповідача на необхідність застосування виконавцями послуг із перевезення при встановленні вартості перевезень Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, є помилковим, оскільки вказаний наказ має лише рекомендаційний, а не обов`язковий характер, та може застосовуватися перевізниками для цілей планування, ведення облiку i калькулювання собiвартостi перевезень вантажiв i пасажирiв, робiт i послуг для забезпечення ведення бухгалтерського обліку. Посилання митного органу на положення п. 49 (витрати по пальному) та 51 (амортизаційні витрати) вказаних методичних рекомендацій є також безпідставними, оскільки вказані витрати є лише деякими із складових частин витрат, які можуть включатися до собівартості перевезення ( в розумінні бухгалтерського обліку ), а не вартістю ( ціною ) перевезення, в розумінні вартості наданої послуги за контрактом (договором), яка може бути відмінною від собівартості перевезення, та може включати в себе не тільки собівартість перевезення, а й інші додаткові складники (прибуток, торгівельна націнка, податки тощо), а тому вказані обставини ніяким чином не підтверджують невірність формування надавачами таких послуг вартості такого перевезення, або необґрунтованості покладення позивачем вказаних витрат в складову частину вартості задекларованого товару.

Позивач жодним чином не впливає та не контролює правильності формування собівартості товару/послуг та ведення бухгалтерського обліку своїми контрагентами, а також не впливає на внутрішні організаційно-розпорядчі процедури господарської діяльності своїх контрагентів, в тому числі щодо порядку формування ними структури ціни товару/послуг. Такі повноваження впливати на встановлення договірних цін та тарифів із перевезення відсутні і у митного органу.

При декларуванні товару позивачем були надані документи, які підтверджували перевезення товару автомобільним транспортом, а саме: договори із перевізниками товару ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Променержи», заявки на перевезення: № 1 від 12.04.2024 року ( ФОП ОСОБА_1 ), заявка № 2 від 12.04.2024 (ФОП ОСОБА_1 ), заявка на перевезення № 1 від 22.04.2024 ( ТОВ «Профенержи»), рахунки на оплату № 12-0401 від 16.04.2024 (ФОП ОСОБА_1 ) № 12-0402 від 16.04.2024 (ФОП ОСОБА_1 ) № СФ-0000006 від 23.04.2024 (ТОВ «Променержи»), накладні (СMR) на перевезення товару автомобільним транспортом, які підтверджують як вартість перевезення оцінюваного товару вантажним автомобільним транспортом так і зміст наданих послуг, дійсність договірних відносин із вказаними перевізниками, та містять усі числові дані та відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, що є підставою для включення таких витрат до складників митної вартості товару.

5. Щодо неможливості перевірити числове значення морського перевезення, оскільки у фактурі від 29.01.2024№ EU5-TYR-LAN-20240116A загальна сума всього товару становить 104 499дол США в т.ч. транспорт 14 640 дол США, проте до митного оформлення подано частину вантажу, то вказана вартість зазначена у комерційному інвойсі TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 і включена до вартості товару. Також із пакувального листа (Packing List )вбачається, що товар, що постачався за комерційним інвойсом TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024, було завантажено у три контейнери СААU5499777, EMCU8521234 та TEMU6221540 (за номенклатурою та кількістю зазначеної щодо складу кожного контейнера), які в подальшому слідували відповідно до морського коносаменту (Bill of lading) №90 від 30.01.2024 року із порту Хіндао (Китай) до порту Гданськ (Польща).

Окрім цього відповідно до товарно-транспортних накладних на перевезення автомобільним транспортом (СMR), у вказаних контейнерах товар і був поданий на декларування за трьома митними деклараціями: 24UA73U5, № 24UA77U1 та № 24UA34U7. Отже витрати на морське транспортування товару були розподілені відповідно до кількості контейнерів, в яких транспортувався товар, з урахуванням вартості, яка була зазначена в комерційному інвойсі 14 640,00 : 3 = 4880,00 доларів США/ контейнер, та саме ця вартість була включена у вартість товару до кожної із вищевказаних декларацій.

Щодо ненадання документа, зазначеного у лівому кутку коносаменту від 30.01.2024 № 90, то не зрозуміло, який саме документ ( із переліку документів, визначених ч. 2, 3 ст. 53 МКУ ) не було надано декларантом, або в чому полягає невідповідність інформації стосовно товару, зазначеної у морському коносаменті відносно інших поданих декларантом документів та яким чином це впливає на підтвердження числових ( кількісних, вартісних) значень заявленої митної вартості товару.

6. Щодо неможливості підтвердження ціни товару прайс-листом, згідно якого вартість сформована на умовах FOB QINGDAO, то вказаний документ не є документом, який підтверджує митну вартість товару ( ч. 2 статті 53 МК України), не є транспортним, товаро-супровідним чи розрахунковим документом та не визначає базиси (умови) поставки, або інші умови поставки, а лише наявну у продавця номенклатуру, асортимент та орієнтовну ціну товару, яка пропонується ним для вільного продажу на ринку на певну дату або в певний період. При цьому, співставляючи дані у наданих документах (проформі-інвойсу, комерційного інвойсу та прайс-листа) щодо кількості, асортименту, номенклатури та вартості одиниці товару, вбачається, що вищевказані дані повністю збігаються та корелюються між собою, та дозволяють впевнитись у достовірності числових та кількісних даних стосовно задекларованого товару.

7. Щодо експортної декларації країни відправлення, яка не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, що підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару, то надана митному органу міжнародна декларація країни експортера № 00022975 має форму електронного документа та містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення (зокрема штрих-кодовий ідентифікатор та QR код), що в свою чергу надає митному органу відповідно до приписів п. 5 ч. 5 ст. 54 МКУ перевірити її автентичність, а в разі наявності відповідних сумнівів, звернутися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості. Доказів того, що вказана експортна декларація країни відправлення є підробленою або є такою, що не створювалась країною експортером, або містить інші недостовірні дані в рішеннях митного органу, відсутні. Крім цього, вказана міжнародна декларація не є тим документом, який підтверджує митну вартість товару (ч. 2 ст. 53 МК України), та надається митному органу лише в разі наявності розбіжностей у документах поданих декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, з обґрунтуванням необхідності подання такого документа та які сумніви/розбіжності він має усувати в частині підтвердження числових значень митної вартості товару. Водночас, які саме наявні розбіжності числового значення заявленої митної вартості має підтверджувати вказаний документ митним органом не наведені.

8. Щодо визначення митної вартості не за основним методом, то відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтуванні неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем.

Також у рішенні про коригування заявленої митної вартості крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Окрім цього митний орган має надати докази, які б підтверджували, що митний орган застосовував чи намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару, які передують резервному, проте відповідачем не надано обґрунтувань неможливості застосування таких методів.

Джерелом інформації для коригування митної вартості за вказаними деклараціями слугувала МД UA403070/2024/000683 від 24.01.2024, де вартість такого товару становить 3,01 дол. США за кг (даного виду товару). Проте посилання на вказану декларацію є недостатнім для здійснення коригування за вказаним методом, оскільки не надає можливості дослідити всі істотні умови такої міжнародної операції (умови поставки, логістика, наявність супутніх витрат, які увійшли до складу товару, характер взаємовідносин сторін, вартість за одиницю такого товару згідно інвойсу тощо). При цьому важливим в даному випадку є порівняння саме умов інвойсів тотожних операцій, проформ, специфікацій, рахунків тощо, які відображують вартість за одиницю аналогічного товару або вартості супутніх послуг і їх характеристику.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 18.06.2024, зазначив, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару посадові особи Львівської митниці використовували наступні нормативно-правові акти: Митний кодекс України; Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Державної митної служби України від 01 липня 2021 року №476 (далі Методичні рекомендації), наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 №883/21195.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 Методичних рекомендацій були вчинені дії щодо аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів за вказаними ВМД, серед них зокрема: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; перевірки включення/не включення складових митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (джерелом інформації, відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій, слугував спеціалізований програмно-інформаційний комплекс ЄАІС ДМС); перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до п. 2.4 розділу 2 Методичних рекомендацій за результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 МКУ, щодо запиту від декларанта або уповноваженої ним особи встановлених статтею 53 МКУ додаткових документів та відомостей, якщо це необхідно для прийняття рішення про визначення митної вартості.

Львівською митницею встановлені невідповідності у поданих документах, відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення всіх складових митної вартості, визначеної за основним методом, та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

За результатами встановлених розбіжностей декларанту у всіх випадках відповідно до статті 53 Митного кодексу України надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Наданими документами розбіжності не були усунені, тому Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МКУ та встановлено, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ).

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA403070/2024/000683 від 24.01.2024, де вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,01 дол. США за кг.

Зазначає, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів.

Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 04 липня 2022 року № 804/1053/16 касаційне провадження № К/9901/45832/18. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2022 року № 804/2708/18.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, але не виключно, у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 19.02.2019 у справі №804/1316/16, від 21.01.2020 у справі №804/428/16, від 11.09.2020 у справі №804/1211/16.

Враховуючи вказане вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими.

12.08.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому вказав, що повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості товару не містили, у чому полягає обгрунтований сумнів митного органу у визначенні митної вартості товару декларантом, та які конкретно документи мають бути надані декларантом, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі документи, передбачені статтею 53 МК України. Крім цього такі повідомлення містили вимогу щодо надання тих документів, які вже були надані. Отже повідомлення про надання додаткових документів має формальний характер.

Щодо визначення митної вартості, то джерелом інформації для коригування митної вартості за вказаними деклараціями слугувала МД 24UA83U0 від 24.01.2024 де вартість такого товару становить 3,01 дол. США за кг (даного виду товару), у якій декларантом у графі 43 було самостійно обрано метод (2) (метод ідентичних товарів (ст. 59 МКУ), в той час як позивач для оцінки митної вартості товару використав основний метод (ст. 58 МКУ), що не може свідчити про обгрунтованість формування такої митної вартості.

07.08.2024 відповідач подав до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що згідно з доводами позивача визначальним товаросупровідним документом, який підтверджує поставку конкретної партії товару, є комерційний інвойс №EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 року на загальну вартість 104 499, 00 доларів США, який в даному випадку передбачав поставку частини (певного траншу) від усього запланованого обсягу товару, визначеного за попередніми проформами-інвойсами, в тому числі зазначеного у проформі №EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року на загальну попередню вартість товару 185 027, 00 дол. США. Проте усі подані до митного оформлення платіжні доручення містять посилання на контракт та проформу-інвойс №EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року. Так, у графі 70 «Призначення платежу» наявні наступні відмітки: Pr. for tires ac. To the Cont. 1 dd 01.08.19 and Pr. In. EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024. Наведене унеможливлює ідентифікацію документа із конкретною поставкою товару, тому здійснення 100% передоплати за товар не піддається перевірці.

Натомість, в пункті 2.4 Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року, рекомендованого суддям адміністративних судів для врахування під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року № 2 роз`яснено питання щодо доказової сили платіжного доручення, у якому відсутня інформація про рахунок-фактуру (інвойс), на підставі якого здійснено платіж, та зазначено, що платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж (у разі коли відповідно до умов відповідних зовнішньоекономічних договорів такий авансовий платіж мав здійснюватися лише після отримання декларантом рахунку-фактури (інвойсу), не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару. Отже, платіжні доручення, що подавалися до митного оформлення, неможливо ідентифікувати з даною поставкою товару, що свідчить про непідтвердження 100% передоплати.

Щодо наявності обгрунтованих сумнівів у заявленій митній вартості товару, то у комерційному інвойсі, проформі-інвойсі та специфікації, що подавалися до митного оформлення вказано, що постачання товару здійснювалося на умовах FOB Qingdao та CFR Gdansk. Термін FOB означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в назначеному порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики втрати ушкодження товару повинен нести покупець, а також всі портові витрати, навантаження, розвантаження товару. Однак, декларантом не було надано митному органу документів, які підтверджували вартість оплачених послуг на навантаження та розвантаження товару. Позивачем не подано документального підтвердження двох складових митної вартості, передбачених пунктами 5 та 6 частини 10 ст. 58 МК України, оскільки очевидним є те, що вартість за навантаження товару в порту Qingdao та розвантаження в порту Gdansk має включатися до ціни товару.

Натомість єдиний документ, який містить інформацію про вартість перевезення (комерційний інвойс від 29.01.2024 року), містить згадку лише про транспортування з порту Qingdao та вартість в розмірі 14 640 USD за морське перевезення. Жодної інформації про вартість навантаження та розвантаження товаросупровідні документи, що подавалися до митного оформлення не містять.

09.08.2024 позивач надав додаткові пояснення, у яких зазначив, що товаросупровідні документи на товар ( зокрема комерційний інвойс, проформа-інвойс, специфікація) містили різні умови постачання товару - FOB Хіндао та СFR Гданськ, а тому позивачем не було подано документального підтвердження вартості послуг на навантаження товару при його транспортуванні морським видом транспорту, то відповідно до положень пункту 5.1 контракту № 1 від 01.08.2019 р. ( в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 р.) постачання товару здійснюється на умовах, викладених у комерційному інвойсі на кожну партію товару згідно Інкотермс-2010. При цьому умовами комерційного інвойсу TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 року було передбачено, що постачання товару здійснюється на умовах : CFR GDANSK, POLAND (INCOTERMS 2010)/ DELIVERY TERMS: CFR GDANSK, POLAND (INCOTERMS 2010). Жодним іншим документом умови (базис) поставки товару не визначався, а тому відповідні посилання митного органу на встановлення іншого базису постачання ( і зокрема FOB Хіндао) є безпідставними.

Крім цього умови (базис) поставки CFR передбачають покладення обов`язків щодо навантаження на судно в країні-експортері на продавця, а тому посилання митного органу на не підтвердження декларантом понесених витрат на навантаження товару для здійснення морського перевезення в порту відвантаження ( Хіндао, Китай) є безпідставними.

Водночас, при декларуванні товару митному органу були надані докази понесення додаткових (супутніх) витрат позивача на розвантаження та обробку товару в порту призначення (м. Гданськ, Польща), що підтверджується відповідно до рахунку № BV/0019/04/24 від 15.04.2024 р. (компанія Blue Vinta Services MARCIN POCHYLSKI ), за договором № 060423 від 06.04.2023 р. та такі витрати (складові митної вартості) відповідно до положень ч. 10 ст. 58 МК і були включені до заявленої митної вартості при декларуванні Товару. Вартість та реальність понесення таких витрат відповідачем не спростовано.

13.08.2024 відповідач подав до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що під час здійснення митного контролю митним органом було встановлено, що декларант ТЗОВ Тайрс вже надавав митному органу рахунку-проформу №EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року (митне оформлення за декларацією №24UA69U1 від 24.04.2024 року). Разом із цією проформою декларант подав наступні платіжні доручення: №13 від 24.01.2024 року на суму 30000 дол США; №30 від 01.03.2024 року на суму 20000 дол. США; №31 від 04.03.2024 року на суму 17577 дол. США; №32 від 07.03.2024 року на суму 40000 дол. США (загальна сума 107 577 дол. США). Отже за рахунком-проформою №EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року декларантом здійснено проплату двічі, перший раз на суму 107 577 дол. США, другий на суму 104 499 дол. США, загальна сума 212076 дол. США. Однак, у рахунку-проформі № НОМЕР_1 -TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року загальна вартість вказана в розмірі 185 027 дол. США. Отже розмір фактичної оплати за товар є іншим, аніж той, що вказаний у рахунку-проформі, що, в свою чергу, є вагомою підставою для виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу.

Ухвалою судді від 03.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 19.06.2024 ухвалено здійснювати розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 30.07.2024 об 11.00 год.

Протокольною ухвалою суду від 30.07.2024 продовжено строк підготовчого провадження до 08.08.2024.

Протокольною ухвалою суду від 08.08.2024 підготовче провадження закрито, призначено судове засідання на 11.00 год. 14.08.2024.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до контракту № від 01.08.2019 р. та комерційного інвойсу №EU5-TYR-LAN20240116A від 29.01.2024 року ТОВ Тайрс придбало в компанії SHANDONG HAOHUA TIRE CO.,LTD (КНР):

шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме:

- Розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR 42 шт., вартістю 7014,00 доларів США;

- Розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR - 165 шт., вартістю 23 925,00 доларів США;

- Розміром 315/80R22.5 LANVIGATOR - 158 шт., вартістю 18 012, 00 доларів США;

- Розміром 385/55R22.5 LANVIGATOR - 56 шт., вартістю 8 456, 00 доларів США;

- Розміром 315/70R22.5 LANVIGATOR - 244 шт., вартістю 32 452, 00 доларів США;

Всього, загальною вартістю 89 859,00 доларів США, надалі разом товар.

Умова поставки товару за даним інвойсом згідно міжнародних правил комерційних термінів (Інкотермс-2010) - CIF (Гданськ, Польща), із подальшим транспортуванням в Україну. Вартість фрахту судна 14 640,00 доларів США (три контейнери по 4 880 доларів США за кожний). Загальна вартість товару за інвойсом (із вартістю фрахту судна та страхування) становила 104 499,00 доларів США.

23.04.2024 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA77U1 на шини : розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR - 26 шт., розміром -385/65R22.5LANVIGATOR - 165 шт., які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 33 147 ,00 доларів.

Разом з даною декларацією товариством були надані митному органу копії документів: пакувальний лист (Packing list) б/н 29.01.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-20240116 - 16.01.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU5-TYR-LAN-20240116A - 29.01.2024; коносамент (Bill of lading) 90 30.01.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 14.04.2024; сертифікат про походження товару CCPIT045 30.01.2024; інвойс BV/0019/04/24 15.04.2024; платіжні інструкції № 10 від 16.01.2024, № 24 від 21.02.2024, № 25 від 23.02.2024, № 26 від 26.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 12-0401 від 16.04.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.07.2020р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.04.2022р; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.06.2022р; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.03.2023р; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 01.08.2019р; договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023; договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023; договір (контракт) про перевезення № 120424-1 від 12.04.2024; заявка № 1 від 11.04.2024; заявка № 1 від 12.04.2024; лист до оплати від 08.04.2024; лист про платіж від 09.04.2024; специфікація від 29.01.2024; специфікація №1 від 29.04.2024.

Також 23.04.2024 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA73U5 на шини : розміром 315/80R22.5LANVIGATOR - 152 шт., розміром 385/55R22.5 LANVIGATOR -56 шт., розміром 385/65R22.5 LANVIGATOR -16 шт. які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 33 336,00 доларів США.

Разом з даною декларацією позивачем були надані митному органу копії документів: пакувальний лист (Packing list) б/н 29.01.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-20240116 - 16.01.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU5-TYR-LAN-20240116A -29.01.2024; коносамент (Bill of lading) 90 30.01.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 14.04.2024; сертифікат про походження товару CCPIT045 30.01.2024; інвойс BV/0019/04/24 15.04.2024; платіжні інструкції № 10 від 16.01.2024, № 24 від 21.02.2024; № 25 від 23.02.2024, № 26 від 26.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 12-0402 від 16.04.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.07.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.04.2022р; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.06.2022р; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.03.2022р; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №1 від 01.08.2019р; договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023; договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023; договір (контракт) про перевезення № 120424-1 від 12.04.2024; заявка № 1 від 11.04.2024; заявка № 2 від 12.04.2024; лист до оплати від 08.04.2024; лист про платіж від 09.04.2024; специфікація від 29.01.2024; специфікація №1 від 29.04.2024.

Також 25.04.2024 року позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA34U7 на шини : розміром 315/70R22.5 LANVIGATOR - 244 шт., розміром 385/80R22.5 LANVIGATOR-6 шт.,які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 38 016,00 доларів США.

Разом з даною декларацією позивачем були надані митному органу копії документів: пакувальний лист (Packing list) б/н 29.01.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) EU5-TYR-LAN-20240116 - 16.01.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU5-TYR-LAN-20240116A -29.01.2024; коносамент (Bill of lading) 90 30.01.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 22.04.2024; сертифікат про походження товару CCPIT045 30.01.2024; інвойс BV/0019/04/24 15.04.2024; платіжні інструкції № 10 від 16.01.2024, № 24 від 21.02.2024, № 25 від 23.02.2024, № 26 від 26.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг СФ-0000006 від 23.04.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.07.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.06.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 15.03.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 01.08.2019; договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023; договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023; договір (контракт) про перевезення ДГ-0000009 від 11.03.2024; заявка № 1 від 11.04.2024; заявка № 1 від 22.04.2024; лист до оплати від 08.04.2024; лист про платіж №1 від 09.04.2024; специфікація від 29.01.2024; специфікація №1 від 29.04.2024.

За результатами перевірки поданих митних декларацій та поданих позивачем документів відповідач направив позивачу повідомлення № 10335 від 23.04.2024, №10334 від 23.04.2024 та № 10403 від 25.04.2024 із вимогою про надання додаткових документів ( ч. 3 ст. 53 МК України), в яких було зазначено про необхідність надання наступних документів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивачем були додатково надані прайс-лист від 01.01.2024 року та копія митної декларації країни відправлення 00022975 від 29.01.2024.

У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість за основним методом за ціною договору, провела консультації з позивачем згідно із статтею 57 МКУ та встановила, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ).

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA403070/2024/000683 від 24.01.2024, де вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,01 дол. США за кг.

За наслідками розгляду вказаних документів митним органом були прийняті наступні рішення:

1. Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100220/2 від 23.04.2024 (МД № 24UA73U5) та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001336.

Підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості слугували такі розбіжності у наданих позивачем (декларантом) документах на підтвердження митної вартості товару:

- у п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 № 1 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що загальна сума контракту становить 450000 дол. США. Аналізом поставок, що надходили на адресу одержувача, встановлено, що зазначена сума перевищує суму контракту; жодних доповнень не надано;

- у п.6.1. контракту зазначено, що продавець несе відповідальність за якість товару, що поставляється. Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми, а також не надані документи підтверджуючі виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва;копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД;

- у проформі № НОМЕР_1 -TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 загальна вартість товару становить 185027,00 дол. США, умови оплати вказано 100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжні інструкції: № 10 від 16.01.2024 на суму 27760 дол. США; № 24 від 21.02.2024 на суму 30200,00 дол. США; № 25 від 23.02.2024 на суму 29800 дол. США; № 26 від 26.02.2024 на суму 16739 дол. США (загальна сума становить 104499 дол. США), тобто умову контракту щодо оплати не дотримано. Дані платіжні інструкції містять посилання на проформу № EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 і не можуть бути взяті до уваги, оскільки такий документ не засвідчує факт переведення коштів. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 726 км, а вартість 110500 грн що становить 152,20 грн/км, відстань по території України 81 км,а вартість 49172 грн - що становить 607,06 грн/км). Очевидним є факт, що рахунок від 16.04.2024 № 12-0402 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу, передбачених Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65. Даний рахунок не містить відомостей про особу, відповідальну за заявлені витрати на перевезення оцінюваного товару.

- декларантом надано лист до оплати № 1 від 09.04.2024, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати. Таким чином неможливо впевнитися у достовірності числових даних. Отже відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально у повному обсязі;

у фактурі від 29.01.2024 № EU5-TYR-LAN-20240116A загальна сума всього товару становить 104 499 дол. США в т.ч. транспорт 14 640 дол. США, проте до митного оформлення подано частину вантажу; неможливо перевірити числове значення морського перевезення; відсутнє документальне підтвердження числового значення складових митної вартості товару;

- у коносаменті від 30.01.2024 № 90 у лівому кутку вказано номер документа, який до митного оформлення не подавався.

На вимогу митного органу декларантом надано експортну декларацію країни відправлення, яка не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, що підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вищезазначена МД не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту, у зв`язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними. Прайс-лист, у якому вартість сформована на умовах FOB QINGDAO, має суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції.

2. Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100219/2 від 23.04.2024 (МД № 24UA77U1) та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001337.

Підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості слугували такі розбіжності у наданих позивачем (декларантом) документах на підтвердження митної вартості товару:

- у п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 № 1 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що загальна сума контракту становить 450000 дол. США. Відповідно до всіх оформлених МД загальна сума перевищує суму контракту; жодних доповнень не подано;

- положенням п.6.1. контракту зазначено, що продавець несе відповідальність за якість товару, що поставляється. Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми, а також не надані документи підтверджуючи виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані наступні документи: копія ліцензії на виробництво товару;копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД;

- у проформі № НОМЕР_1 -TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 загальна вартість товару становить 185027,00 дол. США, умови оплати вказано 100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжні інструкції: № 10 від 16.01.2024 на суму 27760 дол. США, № 24 від 21.02.2024 на суму 30200,00 дол.США, № 25 від 23.02.2024 на суму 29800 дол. США, № 26 від 26.02.2024 на суму 16739 дол. США (загальна сума становить 104499 дол. США) тобто умову контракту щодо оплати не дотримано. Деякі платежі здійснювалися, коли товар був вже в дорозі. Дані платіжні інструкції містять посилання на проформу № EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 і не можуть бути взяті до уваги, оскільки такий документ не засвідчує факт переведення коштів. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 726 км, а вартість 110500грн., що становить 152,20 грн/км, відстань по території України 81 км, а вартість 49172грн., що становить 607,06 грн/км). Очевидним є факт, що рахунок від 16.04.2024 № 12-0401 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу, передбачених Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65. Даний рахунок не містить відомостей про особу, відповідальну за заявлені витрати на перевезення оцінюваного товару;

- декларантом надано лист до оплати № 1 від 09.04.2024, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати.

Таким чином неможливо впевнитися у достовірності числових даних. Отже відомості одо складових митної вартості не підтверджено документально у повному обсязі.

- у фактурі від 29.01.2024 № EU5-TYR-LAN-20240116A загальна сума всього товару становить 104499 дол. США в т.ч. транспорт 14640 дол. США, проте до митного оформлення подано частину вантажу. Неможливо перевірити числове значення морського перевезення. Відсутнє документальне підтвердження числового значення складових митної вартості товару;

- у коносаменті від 30.01.2024 № 90 у лівому кутку вказано номер документа який до митного оформлення не подавався.

На вимогу митного органу декларантом надано: експортна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вищезазначена МД не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту, у зв`язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними; у прайс-листі вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Даний документ містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції.

3. Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100225/2 від 26.04.2024 (МД № 24UA34U7) та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001370.

Підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів слугували такі розбіжності у наданих позивачем (декларантом) документах на підтвердження митної вартості товару:

- у п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 № 1 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що загальна сума контракту становить 450000 дол. США. Аналізом поставок що надходили на адресу одержувача, встановлено що загальна сума перевищує суму контракту, жодних доповнень не подано;

- у п.6.1. контракту зазначено, що продавець несе відповідальність за якість товару, що поставляється. Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми, а також не надані документи підтверджуючи виробника товару та ТМ. Слід зазначити, що для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД;

- у проформі № НОМЕР_1 -TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 загальна вартість товару становить 185027,00 дол. США, умови оплати вказано 100% передоплата, надано такі платіжні документи № 10 від 16.01.2024 на суму 27760 дол США, №24 від 21.02.2024 на суму 30200,00 дол.США, № 25 від 23.02.2024 на суму 29800 дол США, № 26 від 26.02.2024 на суму 16739 дол США (загальна сума становить 104499 дол.США); - при попередньому митному оформленні за МД 24UA69U1 від 24.04.2024 було здійснено оформлення товару за вищевказаною проформою, та до митного оформлення надано платіжні інструкції: № 13 від 24.01.2024 на суму 30000 дол США, №30 від 01.03.2024 на суму 20000,00 дол.США, № 31 від 04.03.2024 на суму 17577 дол США, № 32 від 07.03.2024 на суму 40000 дол США (загальна сума становить 107 577 дол.США). Таким чином вже здійснено оплату по проформі на загальну вартість 212 076 дол США, що не відповідає числовому значенню вказаному у цьому документі. Дані платіжні інструкції містять посилання на проформу № EU5- TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024;

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 609 км, а вартість 51800грн. - що становить 85,06 грн/км, відстань по території України 196 км, а вартість 23200грн. - що становить 118,37 грн/км). Очевидним є факт, що рахунок від 23.04.2024№ СФ-0000006 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу, передбачених Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65. Даний рахунок не містить відомостей про особу, відповідальну за заявлені витрати на перевезення оцінюваного товару Декларантом;

- надано лист до оплати №1 від 09.04.2024, відсутні бухгалтерські документи для еревірки числових даних щодо умов оплати. Таким чином не можливо впевнитися у достовірності числових даних; Отже відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально у повному обсязі;

- у фактурі від 29.01.2024№ EU5-TYR-LAN-20240116A загальна сума всього товару становить 104 499,00дол США в т.ч. транспорт 14640 дол США, проте до митного оформлення подано частину вантажу; неможливо перевірити числове значення морського перевезення; відсутнє документальне підтвердження числового значення складових митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом надано: експортна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Вищезазначена МД не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту, у зв`язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними; у прайс-листі вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Даний документ містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам суд зазначає наступне.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, передбачений частиною 2 статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2 вказаної статті).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 вказаної статті).

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 вказаної статті визначені права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч. 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч. 7 вказаної статті у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Отже за змістом вказаних приписів контроль за визначенням митної вартості покладено на митні органи; у разі виявлення розбіжностей у поданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявності ознак підробки документів або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митний орган має право надати декларанту або уповноваженій ним особі письмову вимогу про надання додаткових документів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок доведення заявленої у митній декларації митної вартості лежить на декларантові. При цьому для підтвердження заявленої митної вартості декларант зобов`язаний подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частинами 1, 2 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Умови застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) передбачені статтею 58 МК України.

Так згідно частини 2 вказаної статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно частини 5 вказаної статті ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 статті 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Перш за все суд зазначає, що позивач посилається на ті обставини, що надані ним документи у достатній мірі підтверджують митну вартість товару, а тому відповідач зобов`язаний був здійснювати митний контроль і митне оформлення товару лише шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

При цьому позивач стверджує, що відповідач у повідомленнях № 10335 від 23.04.2024, №10334 від 23.04.2024 та № 10403 від 25.04.2024 із вимогою про надання додаткових документів не вказав конкретні обставини, які викликали сумнів, причини неможливості їх перевірки на підставі існують розбіжності у наданих на підтвердження митної вартості товару документах а отже відсутній обгрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості товару відповідно до наданих позивачем документів, тому підстави для витребування додаткових документів та прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару відсутні.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд зазначає, що відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та пояснень відповідача від 13.08.2024 підставами для витребування додаткових документів слугували такі обставини:

- усі подані до митного оформлення платіжні доручення містять посилання на контракт та проформу-інвойс №EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року. Так, у графі 70 «Призначення платежу» наявні наступні відмітки: Pr. for tires ac. To the Cont. 1 dd 01.08.19 and Pr. In. EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024. Проте на підтвердження поставки товару позивач надав комерційний інвойс №EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 року на загальну вартість 104499, 00 доларів США;

- непропорційність витрат на транспортування товарів з порту Гданськ, Польща, до митної території України, та по митній території України;

- під час здійснення митного контролю митним органом було встановлено, що декларант ТОВ Тайрс вже надавав митному органу рахунку-проформу №EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року (митне оформлення за декларацією №24UA69U1 від 24.04.2024 року). Разом із цією проформою декларант подав наступні платіжні доручення: №13 від 24.01.2024 року на суму 30000 дол США; №30 від 01.03.2024 року на суму 20000 дол. США; №31 від 04.03.2024 року на суму 17577 дол. США; №32 від 07.03.2024 року на суму 40000 дол. США (загальна сума 107 577 дол. США). Отже за рахунком-проформою №EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року декларантом здійснено проплату двічі, перший раз на суму 107 577 дол. США, другий на суму 104 499 дол. США, загальна сума 212076 дол. США. Однак, у рахунку-проформі № НОМЕР_1 -TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 року загальна вартість вказана в розмірі 185 027 дол. США. Отже розмір фактичної оплати за товар є іншим, аніж той, що вказаний у рахунку-проформі, що, в свою чергу, є вагомою підставою для виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу.

На думку суду вказані обставини свідчать, що сумніви відповідача щодо достовірності поданих документів та щодо достовірності визначеної позивачем митної вартості товару були обгрунтованими, а отже відповідачем на законній підставі були витребувані у відповідача додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Відтак, доводи позивача в цій частині є необгрунтованими.

Судом встановлено, що згідно митних декларацій № 24UAU1, №24UA73U5 та №24UA34U7 митна вартість товару була визначена декларантом (позивачем) за основним методом за ціною договору та включала ціну товару згідно комерційного інвойсу, до якої також входили витрати на доставку товару морським транспортом з порту м. Qingdao Китай, до порту Гданськ, Польща; витрати на вивантаження та обробку оцінюваних товарів у порту Гданськ, Польща; витрати на транспортування на митну територію України.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо того, що надані позивачем документи не підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом, суд зазначає таке.

Відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100220/2 (МД № 24UA73U5 від 23.04.2024) та рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100219/2 (МД № 24UA77U1 від 23.04.2024 зазначає, що у проформі № EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 загальна вартість товару становить 185 027,00 дол. США, умови оплати вказано 100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжні інструкції: № 10 від 16.01.2024 на суму 27 760 дол. США; № 24 від 21.02.2024 на суму 30 200,00 дол. США; № 25 від 23.02.2024 на суму 29800 дол. США; № 26 від 26.02.2024 на суму 16 739 дол. США (загальна сума становить 104 499 дол. США), тобто умову контракту щодо оплати не дотримано. Дані платіжні інструкції містять посилання на проформу № EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 і не можуть бути взяті до уваги, оскільки такий документ не засвідчує факт переведення коштів.

Також відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100225/2 (МД № 24UA34U7 від 25.04.2024) вказав, що у проформі № EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024 загальна вартість товару становить 185 027,00 дол. США, умови оплати вказано 100% передоплата, надано платіжні інструкції № 10 від 16.01.2024 на суму 27 760 дол США, №24 від 21.02.2024 на суму 30 200,00 дол.США, № 25 від 23.02.2024 на суму 29 800 дол США, № 26 від 26.02.2024 на суму 16 739 дол США (загальна сума становить 104 499 дол.США); при попередньому митному оформленні за МД 24UA69U1 від 24.04.2024 було здійснено оформлення товару за вищевказаною проформою, та до митного оформлення надано платіжні інструкції: № 13 від 24.01.2024 на суму 30 000 дол США, №30 від 01.03.2024 на суму 20 000,00 дол.США, № 31 від 04.03.2024 на суму 17 577 дол США, № 32 від 07.03.2024 на суму 40 000 дол США (загальна сума становить -107 577 дол.США). Таким чином вже здійснено оплату по проформі на загальну вартість 212 076 дол США, що не відповідає числовому значенню, вказаному у цьому документі. Дані платіжні інструкції містять посилання на проформу № EU5- TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024.

Заперечуючи вказані обставини позивач посилається на пункти 2.1, 2.4 контракту № 1 від 01.08.2019 (в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 року до контракту), згідно з якими у проформі-інвойсі зазначаються попередня ціна, кількість та сума зазначається у проформі-інвойсі, а остаточна номенклатура, кількість та сума кожної партії передбачається комерційним інвойсом.

Надаючи оцінку доводам сторін суд зазначає, що згідно пункту 2.1 контракту № 1 від 01.08.2019 (в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 року до Контракту) попередня ціна, кількість та сума зазначається у проформі-інвойсі.

Згідно пунктів 2.3, 2.4 контракту № 1 від 01.08.2019 (в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 року до контракту) остаточні ціна, кількість та вартість вказуються в комерційному інвойсі на кожну партію товару після фактичного завантаження в морський контейнер.

Також згідно пункту 4.1 контракту № 1 від 01.08.2019 (в редакції додаткової угоди від 01.07.2020 року до контракту) оплата за товар здійснюється на підставі проформи-інвойсу.

Позивачем на підтвердження фактичної поставки партії товару надано комерційний інвойс № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 року на загальну вартість 104 499,00 доларів США, у якому міститься посилання на проформу № EU5-TYR-LAN-20240116.

Як вбачається з платіжних інструкцій № 10 від 16.01.2024 на суму 27 760 дол США, № 24 від 21.02.2024 на суму 30 200,00 дол. США, № 25 від 23.02.2024 на суму 29 800 дол США, № 26 від 26.02.2024 на суму 16 739 дол США, а всього на загальну суму 104 499 доларів США, підставою для оплати зазначена проформа № EU5-TYR-LAN-20240116 від 16.01.2024.

Проте, як встановив відповідач, при попередньому митному оформленні за МД 24UA69U1 від 24.04.2024 було здійснено оформлення товару за вищевказаною проформою, та до митного оформлення надано платіжні інструкції: № 13 від 24.01.2024 на суму 30000 дол. США, №30 від 01.03.2024 на суму 20000,00 дол.США, № 31 від 04.03.2024 на суму 17577 дол США, № 32 від 07.03.2024 на суму 40000 дол США (загальна сума становить -107577 дол.США). Таким чином вже здійснено оплату по проформі на загальну вартість 212076 дол США, що не відповідає числовому значенню вказаному у цьому документі, а саме: 185027,00 дол. США.

Отже надані позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товару платіжні інструкції 10 від 16.01.2024 на суму 27760 дол США, №24 від 21.02.2024 на суму 30200,00 дол.США, № 25 від 23.02.2024 на суму 29800 дол США, № 26 від 26.02.2024 на суму 16739 дол США на загальну суму 104 499 дол.США не підтверджують, що оплата була здійснена саме за товар, поставлений згідно комерційного інвойсу № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 та проформи-інвойсу № EU5-TYR-LAN-20240116.

Щодо посилання позивача на лист від 08.04.2024 року від постачальника товару про підтвердження проведення позивачем повної оплати товару за комерційним інвойсом № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 на загальну вартість 104 499 доларів США, то у вказаному листі не зазначено, згідно яких платіжних інструкцій така оплата була здійснена.

Вказані обставини свідчать, що надані позивачем платіжні інструкції 10 від 16.01.2024 на суму 27 760 дол США, №24 від 21.02.2024 на суму 30 200,00 дол. США, № 25 від 23.02.2024 на суму 29 800 дол США, № 26 від 26.02.2024 на суму 16 739 дол. США на загальну суму 104 499 дол.США та лист від 08.04.2024 не підтверджують, що оплата здійснена саме за товар, поставлений за комерційним інвойсом № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 на загальну вартість 104 499 доларів США.

Отже єдиним документом, наданим на підтвердженням ціни товару, є комерційний інвойс № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 на загальну вартість 104 499 доларів США, що за умови, коли контрактом № 1 від 01.08.2019 передбачено попередню оплату у розмірі 100% вартості товару, є недостатнім для підтвердження ціни товару.

Щодо доводів відповідача про неможливість перевірити числове значення морського перевезення, оскільки у фактурі від 29.01.2024№ EU5-TYR-LAN-20240116A загальна сума всього товару становить 104 499,00дол США в т.ч. транспорт 14 640 дол США, проте до митного оформлення подано частину вантажу, то вказане спростовується наданою позивачем специфікацією від 29.01.2024, згідно якої вартість морського перевезення кожного з 3-х контейнерів складає 4 880 дол. США.

При цьому суд бере до уваги, що згідно комерційного інвойсу № EU5-TYR-LAN-20240116А від 29.01.2024 умовами поставки товару є CFR- Гданськ, Польща, Інкотермс-2010, якими передбачено, що продавець зобов`язаний: оплатити доставку і завантажити товари на транспортний засіб, а також здійснити оплату за фрахт судна відповідно до умов, наданими перевізником; здійснити оплату послуг митниці, а у випадках, якщо товари призначені для експорту сплатити відповідні мита; покрити витрати з доставки товару в порт призначення.

Отже обов`язки по оплаті фрахту несе продавець, а витрати по оплаті фрахту включаються в ціну товару, тому позивач не зобов`язаний надавати документи на підтвердження вказаних витрат.

Проте обставина щодо підтвердження вартості морського перевезення в даному випадку не має значення, оскільки має бути підтверджена ціна товару, яка включає в тому числі і вартість фрахту.

Щодо пропорційності розподілу витрат на транспортування товару суд зазначає таке.

Згідно рішення коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100220/2 (МД № 24UA73U5 від 23.04.2024) розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 726 км, а вартість 110500 грн що становить 152,20 грн/км, відстань по території України 81 км, а вартість 49172 грн - що становить 607,06 грн/км).

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100219/2 (МД № 24UA77U1 від 23.04.2024) розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 726 км, а вартість 110500грн., що становить 152,20 грн/км, відстань по території України 81 км, а вартість 49172грн., що становить 607,06 грн/км).

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100225/2 (МД № 24UA34U7 від 25.04.2024) розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 609 км, а вартість 51800грн. - що становить 85,06 грн/км, відстань по території України 196 км, а вартість 23200грн. - що становить 118,37 грн/км).

Обгрунтовуючи вказані доводи відповідач посилається на Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), якими визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, зокрема, на пункт 49 розділу VI "Облік і калькулювання собівартості перевезень" та пункт 51.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу, оскільки вони грунтуються на розрахунках щодо відстаней перевезення, які позивачем не оспорюються. Непропорційність витрат є очевидною, а сумніви відповідача щодо дійсності таких витрат є обгрунтованими.

Щодо посилання відповідача на Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 65, суд зазначає таке.

Згідно пункту 49 Методичних рекомендацій вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального.

Згідно пункту 51 Методичних рекомендацій амортизаційні відрахування включаються безпосередньо до собівартості окремих видів перевезень (робіт, послуг). Амортизаційні відрахування по транспортних засобах, що експлуатувались при здійсненні кількох видів перевезень (робіт, послуг), розподіляються між об`єктами калькулювання пропорційно до обсягів перевезень (робіт, послуг).

Тобто за змістом вказаних приписів у разі неможливості встановити вартість пально-мастильних матеріалів на здійснення певного виду перевезень (у даному випадку міжнародне перевезення за межами митного кордону України та міжнародне перевезення по території України), такі витрати розподіляються пропорційно до вартості витраченого пального. Аналогічно розподіляються амортизаційні витрати.

Позивачем не обгрунтовано та не надано доказів, за рахунок яких складових вартість міжнародних перевезень по території України в декілька раз є вищою, ніж вартість міжнародних перевезень до території України.

Доводи позивача щодо того, що Методичні рекомендації носять рекомендаційний характер, суд вважає необгрунтованими, позаяк відповідач не стверджує про їх порушення, а лише посилається на приписи Методичних рекомендацій як такі, що дають підстави сумніватись у обгрунтованості витрат на транспортування товару, зазначених у рахунках перевізників.

Щодо того, що позивач не впливає та не контролює правильності формування собівартості товару/послуг та ведення бухгалтерського обліку своїми контрагентами, а також не впливає на внутрішні організаційно-розпорядчі процедури господарської діяльності своїх контрагентів, в тому числі щодо порядку формування ними структури ціни товару/послуг, то згідно ст. 311 Господарського кодексу України плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

Проте у договорі про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні №120-424-1 від 12.04.2024, укладеним з ФОП ОСОБА_1 , і заявках №1, №2 від 12.04.2024 до вказаного договору, та договорі про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 11.03.2024, укладеному з ТОВ «Профенерджі», і заявці №1 від 22.04.2024 до вказаного договору, не визначені окремо ні вартість міжнародного автоперевезення за межами державного кордону України та вартість міжнародного автоперевезення по території України, ні критерії, за якими формується вартість перевезення.

Така вартість визначена лише у рахунках на оплату №12-0401 від 16.04.2024, №12-0402 від 16.04.2024 та №СФ-0000006 від 23.04.2024, наданих позивачу перевізниками ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Профенерджи», і жодним чином не аргументована, що є підставою для обгрунтованих сумнівів у її достовірності.

Зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку, що витрати на перевезення вантажу з порту Гданськ, Польща до митної території України документально не підтверджені.

Щодо інших доводів відповідача, то суд з ними не погоджується з таких підстав.

Відповідач посилається на ту обставину, що згідно з рішеннями про коригування митної вартості товару відповідно до вимог пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 №1 (зі змінами та доповненнями) загальна сума контракту становить 450000 дол. США, проте відповідно до всіх оформлених МД загальна сума перевищує суму контракту; жодних доповнень не подано.

Судом встановлено, що згідно пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 №1 загальна сума контракту становила 450 000 дол. США.

Проте додатковою угодою від 01.07.2020 до пункту 3.1 вказаного контракту були внесені зміни, згідно з якими загальна вартість Контракту складається із сумарної вартості всіх Проформ-інвойсів. Копія додаткової угоди від 01.07.2020 була надана позивачу разом з вантажними митними деклараціями.

Вказане свідчить, що доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на ненадання позивачем копії ліцензії на виробництво товару; копії нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копії сертифікату на систему якості товару; копії сертифікату продукції власного виробництва; копії свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EANзамовлення, на підставі якого сформована проформа-інвойс, та сертифікату походження товару, а також документу, зазначеного у коносаменті, наданих позивачем прайс-листа та експортної декларації, то відповідач не обгрунтував, яким чином вказані документи впливають на визначення митної вартості товару, отже його доводи в цій частині є необгрунтованими.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відтак відповідач на законній підставі відмовив позивачу у митному оформленні товарів за митними деклараціями № 24UA77U1 від 23.04.2024, № 24UA73U5 від 23.04.2024 та № 24UA34U7 від 25.04.2024 та прийняв картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001336, № UA209230/2024/001337 та № UA209230/2024/001370.

Щодо рішень про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100220/2 від 23.04.2024, № UA209000/2024/100219/2 від 23.04.2024 та № UA209000/2024/100225/2 від 26.04.2024 суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

ч. 2 8 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до норм статті 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до норм статті 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до норм статті 62 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

Відповідно до норм статті 63 МК України, для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника з умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Посадова особа митного органу не може вимагати або примушувати будь-яку особу, яка не є резидентом, надавати для вивчення або дозволяти доступ до будь-якого рахунка чи інших записів для цілей визначення обчисленої вартості. Інформація, подана виробником товарів для цілей визначення митної вартості згідно з положеннями цієї статті, може бути перевірена в країні - виробникові товарів уповноваженими органами України за згодою виробника і за умови повідомлення заздалегідь уряду країни - виробника товарів та за відсутності заперечень проти такої перевірки.

Згідно ч. 1 ст. 63 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Зі змісту спірних рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що за результатами проведення консультацій неможливо застосувати методи визначення митної вартості товару, передбачених ст. 59, 60 МК України, з причини відсутності у митного органу та декларанта про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методів визначення митної вартості товару, передбачених ст. 62, 63 МК України - з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Запропоновано резервний метод згідно ст. 64 МК України. Джерелом коригування митної вартості товару слугувала МД UA403070/2024/000683 від 24.01.2024, де вартість такого товару становить 3,01 дол. США.

Вказаним спростовуються доводи позивача про те, що відповідачем не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обгрунтуванні неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Заперечуючи застосування резервного методу позивач зазначив, що митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу; посилання на митну декларацію UA403070/2024/000683 від 24.01.2024 є недостатнім для здійснення коригування за вказаним методом, оскільки не надає можливості досліджувати істотні умови такої міжнародної операції (умови поставки, логістика, наявність супутніх витрат, які увійшли до складу товару, характер взаємовідносин сторін, вартість за одиницю такого товару згідно інвойсу тощо); при цьому важливим в даному випадку є порівняння саме умов інвойсів тотожних операцій, проформ, специфікацій, рахунків тощо, які відображають вартість за одиницю аналогічного товару або вартості супутніх послуг і їх характеристику.

Щодо вказаних доводів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема,

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

Судом встановлено, що партії товарів за використаною в якості джерела МД №24UA403070/2024/000683 від 24.01.2024 є однаковими: експортер - SHANDONG HAOHUA TIRE CО. LTD (КНР), вага нетто (графа 38 МД), код товару (графа 33) - 40112090, країна експорту (графа 15 МД), країна-виробник (графа 34 МД) та торгова країна (графа 11) Китай, тому підстав для коригування на обсяг партії та комерційні рівні не було.

Щодо доводів позивача про те, що у митній декларації №24UA403070/2024/000683 від 24.01.2024 декларантом у графі 43 було самостійно обрано метод (2) (метод ідентичних товарів (ст. 59 МКУ), в той час як позивач для оцінки митної вартості товару використав основний метод (ст. 58 МКУ), що не може свідчити про обгрунтованість формування такої митної вартості, то обрання декларантом методу (2) (метод ідентичних товарів) не свідчить про те, що ціна товару за вказаною митною декларацією не може бути обрана відповідачем для визначення ціни товару позивача за резервним методом.

Отже, рішення про коригування митної вартості містять всю необхідну інформацію щодо підстав коригування та джерело, яке було використано для коригування митної вартості, тому підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 вересня 2024 року.

Суддя Алла РУДЕНКО