Справа № 280/6340/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 вересня 2024 року Справа № 280/6340/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16 травня 2024 року № 83 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно із Законом України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 з 10 травня 2024 року пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, вказаного у довідках Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району від 07 травня 2024 року №06/3227 та Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 11 квітня 2024 року № 02.03-24/17, №02.03-24/16.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 10 травня 2024 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про переведення на пенсію згідно Закону України «Про державну службу». Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16 травня 2024 року № 83 відмовлено у призначенні пенсії, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи державного службовця, мотивуючи тим, що періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування не можуть бути враховані до стажу державної служби. Позивач не погоджується з такими діями відповідача та вважає їх неправомірними та такими, що не від повідають діючому законодавству, порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки при наявності 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Зазначає, що відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Отже, спірні періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04 липня 2001 року підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Також, вказаною ухвалою судді від ГУ ПФУ в Запорізькій області витребувано засвідчену належним чином копію оскаржуваного в даній справі рішення, а також матеріалів звернення позивача до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

27 липня 2024 року представником відповідача через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» до суду на виконання вимог ухвали судді надано витребувані докази.

Також, 08 серпня 2024 року представником відповідача через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» із пропуском строку, встановленого ухвалою судді від 15 липня 2024 року, до суду надано відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову з огляду наступне. Основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії згідно статті 37 Закону №3723, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу державного службовця. Звертає увагу суду, що дія Закону №889 у відповідності до пункту 11 статті 3 даного Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Частиною 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» було передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Вказана редакція Закону була чинною до 01 жовтня 2017 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій» частиною 7 статті 21 Закону викладена в наступній редакції: «Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців було затверджено відповідною постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 1994 року №239. Зазначені посади були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців до набрання чинності (04 липня 2001 року) Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». За даними трудової книжки серії НОМЕР_2 до стажу державної служби відповідачем зараховано 06 років 02 місяці 28 днів за періоди роботи з 30 листопада 1994 року (так як 29 листопада 1994 року був останнім робочим днем на попередньому місці роботи відповідно до запису трудової книжки №16) по 20 жовтня 1995 року в комітеті економіки і управління народним господарством Запорізького облвиконкому відповідно до записів трудової книжки №№ НОМЕР_3 ; з 27 лютого 1996 року (так як 26 лютого 1996 року була припинена виплата по безробіттю відповідно до запису трудової книжки №21) по 08 вересня 1997 року в Хортицькій районній адміністрації відповідно до записів трудової книжки №№ НОМЕР_4 ; з 09 вересня 1997 року по 02 вересня 1998 року в Хортицькій районній раді відповідно до записів трудової книжки №№ НОМЕР_5 ; з 03 вересня 1998 року по 03 липня 2001 року в Хортицькій районній адміністрації відповідно до запису трудової книжки №26. Відповідно до запису трудової книжки позивача №17 остання 30 листопада 1994 року прийняла Присягу державного службовця та 01 січня 1995 року присвоєно 12 ранг державного службовця (запис трудової книжки №18). У відповідності до запису трудової книжки №27 позивач 04 липня 2001 року склала Присягу посадової особи в органах місцевого самоврядування, що не є присягою державного службовця та їй присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис №28). Враховуючи наведене, періоди роботи позивача з 04 липня 2001 року в органах місцевого самоврядування відповідачем не було зараховано до стажу роботи в органах державної служби. Відповідачем було встановлено, що позивачка станом на 01 травня 2016 року не обіймала посади державного службовця та мала 06 років 02 місяці 28 днів стажу роботи, віднесених до категорій посад державної служби, що не дає їй права на отримання пенсії відповідно до Закон України «Про державну службу». Наголошує, що посадові особи органів місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» №3723 після 04 липня 2001 року, тому періоди роботи позивача, починаючи з 04 липня 2001 року не підлягають до зарахуванню стажу державної служби. Право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивача відсутнє. Враховуючи вищевикладене у задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 04 лютого 2024 року перебуває на пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 (далі - Закон України №1058).

10 травня 2024 року позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення її пенсії за віком, призначеної відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16 травня 2024 року №83 позивачу відмовлено у призначенні пенсії державного службовця у зв`язку із відсутністю права на її призначення.

В обґрунтування рішення, зокрема вказано, що до стажу державної служби ОСОБА_1 можливо зарахувати період роботи з 30 листопада 1994 року по 20 жовтня 1995 року в комітеті економіки і управління народним господарством Запорізького облвиконкому, з 09 вересня 1997 року по 02 вересня 1998 року в Хортицькій районній раді, з 27 лютого 1996 року по 08 вересня 1997 року, з 03 вересня 1998 року по 03 липня 2001 року в Хортицькій районній адміністрації.

До стажу державного службовця не враховано період роботи з 04 липня 2001 року, оскільки заявниця працювала на посадах віднесених до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не відповідних категорій посад державних службовців.

Оскільки станом на 01 травня 2016 року заявниця не обіймала посаду державного службовця, що визначені статті 37 Закону України «Про державну службу», та має стаж державної служби 06 років 2 місяці 28 днів, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю права.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України №3723-ХІІ.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України №889-VIII, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, згідно з пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XI на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №822/524/18).

Статтею 25 Закону №3723-ХІІ, на яку є посилання у пунктах 10-12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, визначені класифікація посад державних службовців з першої по сьому категорію, інших прирівняних до них посад, не перелічених у цій статті, та передбачено, що віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

В пункті 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону №889-VIII Кабінет Міністрів України постановою від 25 березня 2016 року №229 затвердив Порядок обчислення стажу державної служби (чинний з 01 травня 2016 року), який визначає механізм обчислення стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (пункт 4 Порядку №229).

Згідно з пунктом 6 цього Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Пунктом 8 розділу XIІ прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в цьому випадку слід також керуватись Порядком №283 та додатком до нього (діяли до 01 травня 2016 року), за змістом пункту 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, до спірних правовідносин за період до 30 квітня 2016 року підлягає застосуванню Порядок №283 та додаток до нього (чинний до 01 травня 2016 року), а з 01 травня 2016 року - Порядок №229 (чинний з 01 травня 2016 року).

Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 14 Закону №2493-III в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Як встановлено судом із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 14 липня 1982 року позивач:

- у період з 03 травня 1998 року позивач прийнята за переводом на посаду головного спеціаліста в Хортицьку районну адміністрацію (запис № 26);

- 04 липня 2001 року позивачем прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування (запис № 27);

- 04 липня 2001 року позивачу присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис № 28);

- 09 серпня 2002 року позивач звільнена з посади головного спеціаліста відділу субсидій Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради за переводом до управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради (запис № 29);

- 10 серпня 2002 року позивач призначена на посаду провідного спеціаліста з виплати державних допомог та соціальних виплат відділу державних допомог та соціальних виплат за переведенням(запис № 30);

- 18 листопада 2002 року позивач переведена на посаду провідного спеціаліста з призначення державних допомог та спеціальних виплат відділу державних допомог та соціальних виплат, як такій, що пройшла стажування (запис № 31);

- 05 травня 2007 року переведена на рівнозначну посаду спеціаліста відділу прийому громадян (запис № 32);

- 20 квітня 2011 року позивач звільнена за переведенням до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (запис № 33);

- 21 квітня 2001 року позивач призначена за переведенням на вакантну посаду провідного спеціаліста відділу прийому громадян із присвоєнням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування, як така, що успішно пройшла стажування на цій посаді (запис № 34);

- 15 вересня 2015 року переведена на вакантну посаду головного спеціаліста відділу прийому громадян, як така, що успішно пройшла стажування на цій посаді (запис № 35);

- 01 червня 2016 року позивач переведена з посади головного спеціаліста відділу прийому громадян на вакантну посаду міської ради.

Відповідно до абзацу дванадцятого пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування, (2493-14), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 07 червня 2001 року №2493-14 «Про службу в органах місцевого самоврядування» дію Закону України «Про державну службу» поширено на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Згідно із пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Отже, вищевказаним законодавством, передбачало віднесення до стажу державної служби часу перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, які визначені Законом №2493-14.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі №735/939/17 та в постанові від 19 березня 2019 року у справі №357/1457/17.

Таким чином, періоди роботи позивача з 04 липня 2001 року по 16 травня 2016 року на посадах провідного та головного спеціаліста в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби, в силу наведених вище законодавчих вимог.

Також пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб»(далі - Порядок №622) установлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

У пункті 5 Порядку №622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048 (далі - Постанова №1-3) затверджено три форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Разом із заявою від 10 травня 2024 року позивач подала довідки за формами, затвердженими Постановою №1-3 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби:

- № 06/3227 від 07 травня 2024 року довідка Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2023 року;

- № 06/3226 від 07 травня 2024 року довідка Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01 травня 2016 року по 30 квітня 2021 року;

- № 02.03-24/16 від 11 квітня 2024 року довідка Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на 31 березня 2024 року;

№ 02.03-24/17 від 11 квітня 2024 року довідка Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01 липня 2023 року по 31 березня 2024 року.

Таким чином, оскільки довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця є джерелом інформації про суму заробітку, відсоток від якого становитиме пенсія, що впливає на правильність обчислення пенсії, а тому вказані в них відомості мають бути враховані пенсійним органом. У даних довідках також зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі №340/4184/21, відповідно до якої оскільки позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень статті 37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІу розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ Запорізькій області вчинити певні дії щодо переведення позивача на інший вид пенсії (призначення пенсії державного службовця), то суд враховує таке.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16 травня 2024 року №83, з огляду на наявність у позивача умов для реалізації права на одержання пенсії державного службовця згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону №889-VIII та відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ (досягнення позивачем 60 років, понад 20 років стажу державної служби набутого до 01 травня 2016 року), то з 10 травня 2024 року (дати звернення із заявою) позивач набула право на переведення на пенсію державного службовця за віком.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд доходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах: є визнання протиправними протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16 травня 2024 року №83 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII з 10 травня 2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення в адміністративній справі № 280/6340/24.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16 травня 2024 року №83 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII з 10 травня 2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення в адміністративній справі № 280/6340/24.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 13 вересня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов