Справа № 140/6176/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6176/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 10 травня 2024 року №96 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV); зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV з 02 серпня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що неодноразово зверталася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, у задоволенні яких їй було відмовлено. Рішенням суду від 28 березня 2024 року у справі №140/33308/23 ГУ ПФУ у Волинській області зобов`язано повторно розглянути її заяву від 02 серпня 2023 року про призначення пенсії, однак рішенням відповідача від 10 травня 2024 року №96 відмовлено у призначення пенсії через відсутність пільгового стажу за Списком №2.

Таке рішення позивач вважає протиправним, покликаючись на те, що вона з 06 березня 1993 року по 30 квітня 1998 року працювала санітаркою-прибиральницею (палатною), а з 01 вересня 2014 року по 25 листопада 2019 року - молодшою медичною сестрою (палатною) в дитячому тубсанаторії «Згорани» та її загальний страховий стаж становить 31 рік 28 днів, з них понад 10 років на роботах із шкідливими умовами праці; на момент звернення із заявою їй виповнилося 54 роки, тому виконуються умови для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

З урахуванням наведеного позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі 20 червня 2024 року (а.с.34), відзив на позов не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 02 серпня 2023 року звернулася через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, до якої, зокрема, долучила трудову книжку, довідку від 29 травня 2022 року №01-13/104 (а.с.36-38).

Листом від 13 вересня 2023 року №29409-28495/С-02/8-0300/23 ГУ ПФУ у Волинській області рекомендувало позивачу для вирішення питання права на призначення пенсії звернутися до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) з оригіналами документів (а.с.23).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі №140/33308/23, яке набрало законної сили 30 квітня 2024 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 серпня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV з врахуванням висновків суду.

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 10 травня 2024 року №96 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV. До страхового стажу, який становить 31 рік 28 днів, зараховано усі періоди роботи; до пільгового стажу не зараховано періоди згідно з довідкою від 22 травня 2022 року №01-13/104, яка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, а також відсутні накази про проведення атестації робочих місць (а.с.26 зворот-27).

Таке рішення є предметом оскарження у цьому спорі.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом №1058-ІV.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Поряд з тим пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачена статтею 114 Закону №1058-IV.

Так відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які, зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо підстав відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає, що питання призначення пенсій на пільгових умовах за Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731; далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (зі змінами, далі Порядок №637), обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У позивача наявна трудова книжка серії НОМЕР_1 (а.с.12-16), про надання якої не заперечує відповідач. Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 працювала в Обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Згорани»: 06 березня 1993 року зарахована на посаду санітарки (наказ від 06 березня 1993 року №35), 28 листопада 1997 року переведена на посаду санітарки-прибиральниці (наказ від 30 квітня 1998 року №78), 30 квітня 1998 року переведена на посаду молодшої медичної сестри (наказ від 30 квітня 1998 року №78), 01 травня 2014 року переведена на 0,25 посади прибиральниці службових приміщень за строковим трудовим договором у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників (наказ від 29 квітня 2014 року №21-ос), 01 вересня 2014 року переведена на посаду 0,25 посади молодшої медичної сестри (санітарки-прибиральниці) постійно (наказ від 29 серпня 2014 року №101-ос/к); 01 листопада 2017 року переведена на 0,5 посади молодшої медичної сестри (санітарки-прибиральниці палатної) постійно (наказ від 25 жовтня 2017 року №120-ос/к), 25 листопада 2019 року звільнена за власним бажанням (наказ від 25 листопада 2019 року №120-ос/к).

При цьому у трудовій книжці міститься запис про те, що Обласний дитячий протитуберкульозний санаторій «Згорани» наказом від 05 червня 2019 року №20/1-од з 06 червня 2019 року реорганізовано в Комунальне підприємство «Волинський обласний санаторій «Згорани» Волинської обласної ради.

Вказані періоди роботи також підтверджено довідкою Волинського обласного санаторію «Лісова пісня» (правонаступника Комунального підприємства «Волинський обласний санаторій «Згорани» Волинської обласної ради) від 29 травня 2022 року №1-13/104 (а.с.7), із змісту якої також слідує, що період роботи до 01 січня 2004 року у протитуберкульозному санаторії «Згорани» зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі на підставі Законів України «Про боротьбу із захворюваннями на туберкульоз», «Про пенсійне забезпечення», «Про захист населення від інфекційних хвороб». Тут же зазначено періоди перебування ОСОБА_1 у відпустках без збереження заробітної плати та у відпустках по догляду за дитиною. Ця довідка була надана відповідачу.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право а пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26 січня 1991 року №10, право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, які безпосередньо обслуговують хворих в туберкульозних і інфекційних установах, відділеннях, кабінетах: середній та молодший медичний персонал (розділ XXVI. Установи охорони здоров`я і соціального захисту; позиція 2260000а).

Те саме стосується Списків №2 (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 - розділ XXIV, позиція 2260000а, постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 - розділ XXIV, позиція 24а, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 - розділ XXIV).

Таким чином, суд вважає, що надані відповідачу трудова книжка та довідка від 29 травня 2024 року №01-13/104 (які містять відомості про посаду, характер виконуваної роботи, посилання на накази) підтверджують періоди роботи позивача із шкідливими умовами праці згідно із Списком №2, а окремі недоліки довідки (які конкретно відповідач не конкретизував) не можуть позбавляти позивача права на пільгову пенсію за віком.

При цьому суд зауважує, що відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV, підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року №28-2) відповідач не був позбавлений можливості провести перевірку достовірності відомостей умов праці чи інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію.

При вирішенні спору суд також виходить з того, що відповідач не заперечує ту обставину, що позивач виконувала роботи за посадами, які передбачені відповідними Списками, чинними на період її роботи. При цьому у матеріалах справи відсутні дані про проведення атестації робочого місця позивача.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (зі змінами) установлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. №461 (Офіційний вісник України, 2016 р., №60, ст. 2044), а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, які полягають у тому, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. За таких обставин з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14, від 17 березня 2015 року у справах №21-51а15, №21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі №21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі №21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 року у справі №21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Суд також зауважує, що згідно з пунктом 1.8 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846№22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, зі змінами; далі Порядок №22-1), у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Однак при розгляді заяви відповідач не повідомляв про необхідність подання позивачем додаткових документів.

Суд, враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, у цій справі дійшов висновку про те, що відсутність даних про проведення атестації робочого місця не може бути самостійною та достатньою підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи та не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки наявність такого стажу підтверджена поданими позивачем документами.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (02 серпня 2023 року) позивач досягла необхідного віку (54 роки), у неї наявний достатній страховий та пільговий стаж (не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах за Списком №2), тому у відповідача ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні правові підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 10 травня 2024 року №96 є протиправним й підлягає скасуванню.

Окремо необхідно зазначити, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі наданих частиною третьою статті 245 КАС України повноважень суд вважає, що у цьому разі з метою відновлення прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV з 02 серпня 2023 року.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 12 червня 2024 року №0.0..1, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.6, 31).

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 968,96 грн. Доказів про понесення інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10 травня 2024 року №96 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 02 серпня 2023 року призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк