Справа № 560/8869/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8869/24
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №91 від 31.01.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу період роботи з 01.06.1985 по 06.11.І985 в колгоспі «Росія» Верхньорогачицького району (тепер Каховського району) Херсонської області та період роботи з 19.12.1985 по 28.02.2002 в колгоспі ім. Шевченка Верхньорогачицького району (тепер Каховського району) Херсонської області з урахуванням відомостей про встановлений в колгоспі мінімум трудової участі, виконання мною річного мінімуму трудової участі, які зазначені в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 , та призначити мені пенсію за віком з часу набуття мною права на пенсію - з 19.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії, відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним, просить позов задовольнити.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №91 від 31.01.2024 позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж становить 11 років 10 місяці 19 днів (замість необхідного 21 років). За доданими документами та даними персоніфікованого обліку, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи записів трудових книжок: НОМЕР_2 в колгоспі з 01.06.1985 по 06.11.1985 (відсутня інформація про встановленим мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів); УКР №0296825 в колгоспі ім.Шевченка з 19.12.1986 по 28.02.2002 (відсутня уточнююча довідка про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів та реорганізація колгоспу в КСП). записи не завірені печатками і підписами уповноважених осіб. Інших документів на підтвердження спірного періоду роботи, що передбачено Порядком 637 позивач не надав. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не скористалося правом подання відзиву на позов, тому, враховуючи приписи частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 21.06.2024 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що 26.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №91 від 31.01.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове' пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказане рішення вмотивоване тим, що відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на і призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 21, а загальний страховий стаж позивача складає 11 років 10 місяців 19 днів, що недостатньо для призначенню пенсії.

Не враховано до стажу періоди роботи згідно записів тнулових книжок:

- НОМЕР_2 в колгоспі "Росія" Верхньорогачицького району (тепер Каховського району) Херсонської області з 01.06.1985 по 06.11.1985 (відсутня інформація, про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів);

- УКР №0296825 в колгоспі ім.Шевченка Верхньорогачицького району (тепер Каховського району) Херсонської області з 19.12.1986 по 28.02.2002 (відсутня уточнююча довідка про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів та реорганізація колгоспу в КСП. Записи на стор. 18-21 про трудову участь у господарстві не містять підстав внесення записів (дати та номерів документів) та не завірені печатками і підписами уповноважених осіб).

Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним, а тому звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (далі - Закон №1058) визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (далі - Закону №1788-XII).

Обчислення трудового стажу проводиться відповідно до норм Закону України від 05.11.1991 №1788 "Про пенсійне забезпечення" та постанови КМУ від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок №637).

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-XII).

Як встановив суд, до страхового стажу позивача не враховано період роботизгідно записів тнулових книжок:

- НОМЕР_2 в колгоспі "Росія" Верхньорогачицького району (тепер Каховського району) Херсонської області з 01.06.1985 по 06.11.1985 (відсутня інформація, про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів);

- УКР №0296825 в колгоспі ім.Шевченка Верхньорогачицького району (тепер Каховського району) Херсонської області з 19.12.1986 по 28.02.2002 (відсутня уточнююча довідка про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів та реорганізація колгоспу в КСП. Записи на стор. 18-21 про трудову участь у господарстві не містять підстав внесення записів (дати та номерів документів) та не завірені печатками і підписами уповноважених осіб).

Разом з тим, згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , з 01.06.1985 по 06.11.1985 позивач працював в колгоспі "Росія";

Згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 позивач з 19.12.1986 по 28.02.2002 працював шофером в колгоспі ім.Шевченка.

Згідно відомостей в трудовій книжці, позивач працював:

- у 1985 - 18 людиноднів із 21 встановлених;

- у 1986 - 260 людиноднів із 275 встановлених;

- у 1987 - 280 людиноднів із 283 встановлених;

- у 1988 - 280 людиноднів із 210 встановлених;

- у 1989 - 280 людиноднів із 280 встановлених;

- у 1990 - 280 людиноднів із 280 встановлених;

- у 1991 - 260 людиноднів із 230 встановлених;

- у 1992 - 260 людиноднів із 310 встановлених;

- у 1993 - 260 людиноднів із 260 встановлених;

- у 1994 - 260 людиноднів із 275 встановлених;

- у 1995 - 260 людиноднів із 282 встановлених;

- у 1996 - 260 людиноднів із 282 встановлених;

- у 1997 - 260 людиноднів із 310 встановлених;

- у 1998 - 260 людиноднів із 308 встановлених;

- у 1999 - 260 людиноднів із 270 встановлених;

- у 2000 - 60 людиноднів із 91 встановлених.

Дослідивши матеріали справи, суд відмічає, що з них чітко вбачаються періоди роботи позивача, що збігається із відомостями, наявними в матеріалах справи, і ці дані є беззаперечними та достовірними.

Отже, трудова книжка містить відомості про трудову участь позивача за спірні періоди, а саме встановлений мінімум людиноднів, кількість відпрацьованих людиноднів.

Суд вважає твердження відповідача щодо незарахування позивачу стажу роботи через наявність неточностей у документах безпідставними, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його документах, що підтверджують трудову діяльність.

Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд вважає, що позивач як працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності трудової книжки колгоспника не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №683/977/17, від 08.05.2018 у справі №672/455/17, у постановах від 12.12.2019 у справі №674/1579/16-а, 20.02.2020 у справі №607/14316/16-а, №171/1900/16-а, від 27.04.2020 у справі №648/1613/17.

З огляду на зазначене, відповідач безпідставно не взяв до уваги зазначені документи позивача та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування спірних періодів роботи позивача при розгляді його заяви про призначення пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне періоди роботи позивача з 01.06.1985 по 06.11.1985, та з 19.12.1985 по 28.02.2002 зарахувати до стажу для обчислення пенсії.

Щодо вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 19.01.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсійного віку позивач досяг, 18.01.2024, а з заявою про призначення пенсії позивач звернувся 19.01.2024, тобто впродовж трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, в зв`язку з чим у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія має бути призначена йому, починаючи з 19.01.2024.

Разом з тим, суд зазначає, що право позивача на отримання належних особі пенсійних виплат в цьому випадку не може ставитися в залежність від підтвердження в судовому порядку тих обставин, які існували на час звернення із первинною заявою та викликали сумнів у пенсійного органу, а тому таке право підлягає поновленню з моменту його виникнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 18.04.2019 у справі №172/730/17.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, у відповідності до частини 2 статті 2 КАС України, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо відмови зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 01.06.1985 по 06.11.1985 в колгоспі "Росія" та період роботи з 19.12.1985 по 28.02.2002 в колгоспі ім.Шевченка та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 19.01.2024, відтак вважає такі дії протиправними.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №91 від 31.01.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.06.1985 по 06.11.І985 в колгоспі "Росія" Верхньорогачицького (Каховського району) Херсонської області та період роботи з 19.12.1985 по 28.02.2002 в колгоспі ім. Шевченка Верхньорогачицького (Каховського району) Херсонської області, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.01.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 вересня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)

Головуючий суддя В.В. Матущак