Справа № 200/4499/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

13 вересня 2024 року Справа №200/4499/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

скасувати та визнати протиправним:

акт службового розслідування від 20.11.2022 року відносно старшого стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 ;

наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 43 від 24.11.2022 року про результати службового розслідування відносно старшого стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити доплату старшому стрільцю відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_2 старшому солдату ОСОБА_1 суми грошового забезпечення із 21 березня 2022 року по 18 жовтня 2022 року включно ; щомісячної премії старшому солдату ОСОБА_1 за період з березня 2022 року по жовтень 2022 року з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 21.03.22 року по день фактичної виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх оплати, затвердженими Постановою КМУ від 21.02.2011 року № 159.

Ухвалою суду від 09 липня 2024 року позовну заяву було залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху надавши на адресу суду: обґрунтовану заяву щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду, уточнену позовну заяву.

На виконання вказаної ухвали суду, представником позивача було надано уточнену позовну заяву та клопотання про поновлення строку звернення до суду обгрунтоване тим, що позивач є військовослужбовцем за призовом військової частини НОМЕР_2 . Крім того, позивач приймає участь у бойових діях з самого початку Антитерорестичної операції - з 2014 року, про що надаємо довідки. Позивач та його представник категорично не згодні з тим твердженням, що позивач проявляв халатність, не дбаючи про своєчасність звернення до суду. Позивач як бойовий офіцер весь цей час воював. Так , він не уточнював з якого приводу він надає пояснення. На той момент , як і зараз, перед ним стоять бойові задачі з порятунку наших з Вами життів. Про існування Наказу та Акту позивач дізнався тільки з відповіді на адвокатський запит, яку отримав 28.06.2024 року. Так, він надавав пояснення, але в силу того , що солдат був зайнятий виконанням своїх військових обовя`зків з захисту Батьківщини, йому було абсолютно не до уточнень навіщо він це робить. В нього немає юридичної освіти і він в той момент послугами адвоката не користувався. На Акті та Наказі жодного підпису позивача про обізнаність про проведення службового розслідування відносно нього немає. З Наказом він ознайомлений не був.

Ухвалою суду від 16.07.2024 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі №200/4499/24. Призначено розгляд адміністративної справи №200/4499/24 по суті за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

При цьому, судом було зазначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважність причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих відповідачем доказів.

Відповідачем на адресу суду, було надано відзив на позов в якому зокрема останній заперечував проти поважності причин з яких позивачем було пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

Дані заперечення відповідача були вмотивовані наступним, що вислів представника позивача щодо документів на підставі яких останнього було притягнуто до відповідальності - Про існування Наказу та Акту ОСОБА_1 узнав тільки з відповіді на адвокатський запит. є неправдивим, оскільки Позивач самостійно надавав пояснення, в порядку передбаченого Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, а також був ознайомленим із наказом про результати службового розслідування, що підтверджується аркушем ознайомлення.

На вказані заперечення представником позивача було надано відповідь на відзив та пояснення, в яких зокрема було зазначено, що до матеріалів відзиву наданий акт доведення до особового складу наказів командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) № 43 від 24.11.2022 року. Сам аркуш доведення не містить: повних реквізитів Наказу до якого він складений. Аркуш доведення місить номер наказу (№43) та дату прийняття Наказу - 24.11.2022 року. Жодного нагадування проте, що аркуш доведення до Наказу № 43 від 24.11.2022 року "про результати службового розслідування". Аркуш доведення не містить дати доведення, а в даному випадку всі припущення не допустимі. У відповідності до п. 2 глави IV "Прийняття рішення за результатами службового розслідування", Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). В даному випадку відсутня дата доведення. Копію Акта службового розслідування відносно ОСОБА_1 та Наказу № 43 від 24.11.24 року отримала адвокат Цибрій Т.В. шляхом звернення до ДБР з адвокатським запитом і одразу ж звернулась до суду з метою оскарження.

Розглянувши матеріали позовної заяви та заперечення надані відповідачем щодо поновлення строку звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду, суд зазначає наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини четвертої якої, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної служби.

Таким чином, строк звернення із вказаним позовом становить один місяць з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, визначено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

На переконання суду, інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин.

Разом з тим, наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з поважних причин.

Європейський суд з прав людини у справах Стаббігс та інші проти Великобританії, Девеер проти Бельгії визначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Суд зауважує, що відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру.

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення суд враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд погоджується з твердженням представника позивача проте що аркуш доведення не містить повних реквізитів Наказу до якого він складений, зокрема дати доведення. Проте вказане порушення жодним чином не спростовує того факту, що позивач був ознайомлений з оскаржуваним наказом № 43 від 24.11.24 року. Таким чином суд критично відноситься до тверджень представника позивача викладених у позові, клопотанні про поновлення строку та відповіді на відзив, проте, що про оскаржуваний Акт та Наказ № 43 позивач дізнався саме з відповіді ДБР на адвокатський запит.

Також суд зазначає, що з бланку на якому було надано Позивачем пояснення від 20.10.2022 року вбачається, що такі пояснення надавалися саме в межах службового розслідування та позивач був обізнаний про дану обставину, про що свідчить його підпис в поясненнях.

До того ж Позивач з лютого 2022 року по теперішній час проходить військову службу у відповідача та отримує щомісяця грошове забезпечення у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 на свій особовий рахунок, та повинен був знати про відсутність виплати йому грошового забезпечення за спірний період з березня по жовтень 2022 року.

Проте з жовтня 2022 року по червень 2024 року доказів вчинення Позивачем будь-яких дій спрямованих на встановлення обставин, які стали підставою для не виплати йому грошового забезпечення з березня 2022 року по жовтень 2022 року та самої виплати такого забезпечення, Позивачем до суду надано не було.

Вказане свідчить про те, що Позивач був обізнаний про проведення відносно нього службового розслідування та щонайменше з грудня 2022 року мав можливість отримани матеріали службового розслідування зокрема Акт службового розслідування та Наказ №43.

Щодо тверджень представника позивача, як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду, про те, що в Україні з 24.02.2022 року діє воєнний стан та те, що Позивач є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, який проходить військову службу, суд зазначає наступне.

В постанові від 26 жовтня 2023 року у справі № 500/4332/22 Верховний Суд зазначив, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

В постанові від 29.09.2022 року у справі № 500/1912/22 Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Водночас колегія суддів зазначила, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зістаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Водночас, в ухвалі Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 127/2897/13-ц, суд дійшов висновку, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

З урахуванням вищенаведеного, а також наявними доказами в матеріалах справи наданими відповідачем разом зі своїми запереченнями, щодо відсутності поважності причин пропуску строку звернення позивача з даним адміністративним позовом, суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів, стосовно поважних причин пропуску строку звернення до суду, які унеможливлювали його звернення з даною позовною заявою до суду в строк, передбачений статтею 122 КАС України.

Судом вже зазначалось, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих відповідачем доказів.

Отже з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід надати на адресу суду належні докази поважності причин пропуску строку звернення до суду, окрім тих, які вже надавались представником позивача на усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали суду від 09 липня 2024 року та з урахуванням заперечень наданих відповідачем по справі щодо строку звернення з даним адміністративним позовом.

Відмовити у задоволенні клопотання представника Позивача про поновлення строку звернення до суду від 11.07.2024 року.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що даний позов слід залишити без руху, із наданням позивачеві строку для усунення його недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 118, 121, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Позивача про поновлення строку звернення до суду від 11.07.2024 року - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати позивачу строк в 5 (п`ять) днів з дня отримання цієї ухвали для надання на адресу суду належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, окрім тих, які вже надавались представником позивача на усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали суду від 09 липня 2024 року та з урахуванням заперечень наданих відповідачем по справі щодо строку звернення з даним адміністративним позовом.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Є.В. Череповський