Справа № 380/2831/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 рокусправа № 380/2831/24
Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.,

секретаря судового засідання Согор А.Н.,

позивача не з`явився,

представника відповідача Франчука Я.Р., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-

В С Т А Н О В И В:

товариство з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» (далі - ТзОВ «БНК-Україна», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, міжрегіональне управління, відповідач), у якій просить:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.10.2023 №2369/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийняте ЦМУ ДПС по роботі з ВПП;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.10.2023 №2370/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийняте ЦМУ ДПС по роботі з ВПП;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.10.2023 №2371/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийняте ЦМУ ДПС по роботі з ВПП;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 09 січня 2024 №50/Ж10/31-00-07-02-02-25, прийняте ЦМУ ДПС по роботі з ВПП;

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 13.09.2023 по 03.10.2023 працівниками міжрегіонального управління проводилася документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «БНК-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий 2022 року, травень 2023 року. Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «БНК-Україна» №2312/Ж5/31-00-07-02-01/36949031 від 05.10.2023 встановлено, що позивачем порушено:

-п.184.7 ст.184 п.185.1 ст.185, п.198.1 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого знижено податок на додану вартість на загальну суму 136538154 грн., у тому числі: за лютий 2022 у розмірі 130360754 грн., за травень 2023 рокуу розмірі 6177400 грн.;

-п. 49.2 ст. 203.1 ст.203 ПК України - відсутність подання податкової звітності за лютий 2023;

-п. 201.10 ст.201 ПК України в частині не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 6177400 грн. за травень 2023 року;

-ст. 73 ПК України, а саме неподання документів чи іншої інформації на запит податкового органу.

ТзОВ «БНК-Україна» не погодилося з вищезазначеним актом та подало заперечення до акту (вих. № 01-27/914/2450/22/308 від 20.10.2023). За наслідками розгляду заперечень та пояснень, висновки, викладені в акті відповідачем, залишено без змін, а заперечення без задоволення (вих. №11266/6/31-00-07-02-03-06 від 02 листопада 2023), та прийнято 4 податкові повідомлення рішення від 26.10.2023: №2369/Ж10/31-00-07-02-01-25; №2370/Ж10/31-00-07-02-01-25; №2371/Ж10/31-00-07-02-01-25 та №2372/Ж10/31-00-07-02-01-25. за наслідками адміністративного оскарження до Державної податкової служби України прийнято рішення про результати розгляду скарги від 04.01.2024 №198/6/99-00-06-01-02-06, яким частково задоволено скаргу ТзОВ «БНК-Україна» та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.10.2023 №2372/Ж10/31-00-07-02-01-25 в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції в сумі 340 грн. Всі інші податкові повідомлення-рішення залишені без змін. Після скасування податкового повідомлення-рішення №2372/Ж10/31-00-07-02-01-25 відповідачем 09.01.2024 винесено податкове повідомлення-рішення №50/Ж10/31-00-07-02-02-25, за яке застосовано штрафну санкцію в сумі 340 грн. Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням законодавства, зокрема, мають місце порушення під час проведення самої перевірки, а тому підлягають визнанню протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 12.02.2024 суддя відкрила провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідач позову не визнав. 06.03.2024 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №17645), в якому зазначив, що ЦМУ ДПС по роботі з ВПП за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «БНК-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий 2022 року, травень 2023 року законно прийняла оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених ПК України.

25.04.2024 відповідачем подано додаткові пояснення (вх. №32061), у яких зазначає, що надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів.

08.05.2024 позивачем подано додаткові пояснення (вх. №35302), де зазначено, що протиправність наказу про призначення перевірки, а отже і дій щодо проведення контролюючим органом перевірки є достатньою підставою для висновку про протиправність прийнятих за результатами такої перевірки актів індивідуальної дії, що зумовлює відсутність необхідності перевірки порушення податкового законодавства по суті.

Ухвалою суду від 13.05.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав повністю, просив задовольнити.

В судове засідання 03.09.20024 не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві та додаткових поясненнях. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Суд з матеріалів справи встановив, що постановою Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 у справі №914/2450/22 ТзОВ «БНК-Україна» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови відповідні відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідь на запит відповідача №8610/6/31-00-07-02-01 від 09.08.2023 позивачем відправлено лист (вих. №01-27/914/2450/22/273) від 25.08.2023, в якому надані письмові пояснення. Зокрема, позивач повідомив контролюючий орган про вилучення документів господарської діяльності за період 2011-2022 роки Головним управлінням Національної поліції в м. Києві.

У зв`язку з вилученням документів господарської діяльності контролюючим органом надіслано лист щодо надання доступу до вилучених первинних документів на адресу Головного управління Національної поліції у м. Києві, у відповідь на який повідомлено, що первинні документи щодо реалізації та придбання товарів (послуг, робіт) за лютий 2022 відсутні. За даним фактом складено відповідний акт огляду №412/Ж6/31-00-07-02-01-21 від 14.09.2023.

Контролюючим органом на адресу позивача направлено запит № 9856/6/31-00-07-02-01 від 20.09.2023, яким повідомлено про відсутність серед вилучених документів господарської діяльності за лютий 2022 року та запропоновано повторно надати запитувані документи у термін до 02.10.2023.

Одночасно, у період з 13.09.2023 по 03.10.2023 працівниками Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проводилася документальна позапланова перевірка ТзОВ «БНК-Україна» () з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий 2022 року, травень 2023 року, за результатами якої складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «БНК-Україна» №2312/Ж5/31-00-07-02-01/36949031 від 05.10.2023.

В ході проведення перевірки контролюючим органом повідомлено про необхідність надати письмові пояснення та копії підтверджуючих документів щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ по товарах, необоротних активах, які не використані в господарській діяльності ТзОВ «БНК-Україна» після анулювання свідоцтва платника ПДВ.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.10.2023: №2369/Ж10/31-00-07-02-01-25, №2370/Ж10/31-00-07-02-01-25, №2371/Ж10/31-00-07-02-01-25.

За наслідками адміністративного оскарження до Державної податкової служби України, останньою прийнято рішення про результати розгляду скарги від 04.01.2024 №198/6/99-00-06-01-02-06, яким частково задоволено скаргу ТзОВ «БНК-Україна» та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.10.2023 №2372/Ж10/31-00-07-02-01-25 в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції в сумі 340 грн. Всі інші податкові повідомлення-рішення залишені без змін. Після скасування податкового повідомлення-рішення №2372/Ж10/31-00-07-02-01-25 відповідачем 09.01.2024 винесено податкове повідомлення-рішення №50/Ж10/31-00-07-02-02-25, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 340 грн.

Позивач вважає, що проведення перевірки відбулося без дослідження первинних документів, з порушенням порядку проведення такої перевірки і, не погоджуючись із прийнятими контролюючим органом оскаржуваними повідомленнями рішеннями, звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним п.п. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Суд встановив, що підставою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «БНК-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий 2022 року, травень 2023 року став наказ від 11.09.2023 №358/Ж1 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БНК-Україна» ()» на підставі підп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, підп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, підп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, підп. 69.2-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Правову оцінку правомірності зазначеного наказу надано у судових рішеннях.

Зокрема, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №380/21814/23 адміністративний позов ТзОВ «БНК-Україна» про визнання протиправним та скасування наказу від 11.09.2023 №358/Ж1 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БНК-Україна» ()» задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БНК-Україна» ()» № 358/Ж1 від 11.09.2023.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі № №380/21814/23 апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 в адміністративній справі № 380/21814/23 залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.05.2024 у справі № 380/21814/23 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі № №380/21814/23.

Таким чином, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 в адміністративній справі № 380/21814/23 про визнанням протиправним та скасування наказу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БНК-Україна» ()» № 358/Ж1 від 11.09.2023 набрало законної сили.

Частинами 4, 5 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд зазначає, що у разі виявлення порушення процедури проведення перевірки та її підстав, наслідком якого є визнання результатів перевірки протиправними, суд може не переходити до аналізу інших обставин, що були підставою для прийняття відповідних індивідуальних актів.

Суд наголошує, що за наявності судового рішення, що набрало законної сили і стосується протиправності наказу про призначення перевірки, суд позбавлений можливості та правових підстав для надання повторної правової оцінки такому наказу.

Аналогічний підхід до застосування правових норм в умовах, коли судове рішення про скасування наказу набуло законної сили, підтверджується сталою практикою Верховного Суду, зокрема постановами: від 03.06.2021 у справі № 822/1660/18, від 21.01.2021 у справі № 826/3200/14, від 26.09.2022 у справі № 1340/3590/18, від 12.07.2023 у справі № 560/8337/22, від 28.12.2022 у справі №420/22374/21, від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, від 04.09.2020 у справі № 821/1274/18, від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, від 11.07.2019 у справі №804/8855/14.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Сутність цього принципу полягає у тому, що в разі винесення судом рішення, що набрало законної сили, воно не може бути піддане сумніву.

Враховуючи викладене, суд вказує на те, що протиправність наказу про призначення та проведення контролюючим органом перевірки є достатньою підставою для висновку про протиправність прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень, що зумовлює відсутність необхідності перевірки порушення податкового законодавства по суті як підстави для нарахування суми грошового зобов`язання (штрафних (фінансових) санкцій).

Зважаючи на викладене вище, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. В контексті зазначеного, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідач не довів суду правомірність оскаржуваного наказу, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

В контексті зазначеного вище, суд звертає увагу на наступне.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 09.12.1994 № 18390/91), вказав, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005) Суд також звернув увагу на те, що ст. 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання, що позов належить задовольнити повністю.

Як визначено ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19,20, 72-79, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.10.2023 №2369/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.10.2023 №2370/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 26.10.2023 №2371/Ж10/31-00-07-02-01-25, прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 09.01.2024 №50/Ж10/31-00-07-02-02-25, прийняте Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, 3, м. Київ, 02068, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» (вул. Академіка Сахарова, 42/407, м. Львів, 79012, ) 24224,00 грн. сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.09.2024.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна