Справа № 500/3318/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3318/24

16 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі, відповідач - 2), в якому просить визнати протиправним рішення від 01.05.2024 року про відмову у: призначенні пенсії по втраті годувальника та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителю АДРЕСА_1 , пенсію по втраті годувальника батька ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; року, на підставі ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на даний час ОСОБА_2 , як особа з інвалідністю 1-групи з дитинства, має право на призначення йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а саме батька ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для призначення такої пенсії ОСОБА_2 звернувся із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України, де йому було відмовлено у зв`язку з розбіжністю анкетних даних в трудовій книжці і свідоцтві про смерть, а також в не можливості встановити факту родинних зав`язків. До заяви було додано необхідний перелік документів, зокрема трудову книжку серії НОМЕР_2 . 10.05.2018 року та свідоцтво про смерть видане 21.05.2021 року, актовий запис №156, Серії НОМЕР_3 . ОСОБА_2 було надано відповідь від 01.05.2024 року на подану заяву, з якої вбачається, що при розгляді поданих документів встановлено розбіжності у записах по-батькові в трудовій книжці та свідоцтві про смерть, у зв`язку з чим не зараховано стаж годувальника і відмовлено у призначені такої пенсії. Із таким рішенням позивач не погоджується та вважає його протиправним, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що необхідний страховий стаж годувальника визначений статтею 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 15 років. При цьому звертає увагу суду на те, що страховий стаж померлого ОСОБА_4 (який, необхідний для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника) становить 00 років 00 місяців 00 днів. За результатами розгляду документів доданих до заяви, не можуть бути зараховані записи трудової книжки УКТ №1444786 від 10.01.1978; довідка №5 10.01.2005 та довідка №6 від 10.01.2005; довідка №1 від 10.01.2005, оскільки між утриманцем та годувальником не встановлено родинного зв`язку. Отже, вважає, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Ухвалою суду від 23.08.2024 постановлено витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області належним чином завірену копію заяви ОСОБА_2 від 23.04.2023 про призначення пенсії в разі втрати годувальника та належним чином завірені копії документів, які ним подавалися разом із вказаною заявою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (встановлено першу групу інвалідності з дитинства), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 10.05.2005.

23.04.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №296 від 01.05.2024 ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку між утриманцем та годувальником, а також необхідного страхового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано записи трудової книжки НОМЕР_2 від 10.01.1978; довідка №5 від 10.01.2005 та довідка №6 від 10.01.2005; не враховано довідку по заробітній платі від 10.01.2005, оскільки між утриманцем та годувальником не встановлено родинний зв`язок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача - 2, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Розділом V Закону №1058-IVвизначено порядок та умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із частиною першою статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Оскаржуване рішення, яким відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника, мотивоване відсутністю родинного зв`язку між утриманцем та годувальником, а також необхідного страхового стажу померлого годувальника.

Зокрема, в ході розгляду даної справи, судом встановлено, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 24.11.2023 у справі №2-о/593/38/2023, визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області, жителя с.Гиновичі Тернопільського району Тернопільської області, недієздатним та встановлено над ним опіку терміном на 2(два) роки, призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 21.05.2021), за життя отримував пенсії по віку, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 від 01.03.2005.

У відповідності до довідки Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області №108 від 26.01.2011, ОСОБА_4 дійсно числився на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі як отримувач пенсії по віку, отримує надбавку як дитина війни.

З наведених мотивів, суд вважає, що покликання відповідача -2 на відсутність необхідного страхового стажу померлого годувальника є протиправними.

Щодо відсутності родинних зв`язків між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , суд зазначає, що у відповідності до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_4 .

Крім того, розбіжності у написанні імен " ОСОБА_5 " та " ОСОБА_6 ", через співзвучність та спорідненість імен в українській мові (є фонетичними варіантами одного і того ж імені), на думку суду, не можуть слугувати підставою для відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника. Зокрема, як слідує з свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , у ньому містяться відомості щодо ОСОБА_4 , такі ж відомості містяться у Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , довідці - виписці з погосподарськоїї книги №2 Шибалинської сільської ради за 1991 - 1995 роки станом на 15.04.1991.

Відтак, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи спірне рішення №96 від 01.05.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника, діяв без врахування всіх обставин для прийняття законного рішення.

За таких умов, вказане рішення є протиправним та належить до скасування.

Вирішуючи даний спір по суті, суд звертає увагу на тому, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

У сукупності наведених вище обставин, на переконання суду, у спірному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 23.04.2024 про призначення пенсії в разі втрати годувальника, прийнявши відповідне рішення, з врахування правових висновків, зазначених судом у рішенні.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №96 від 01.05.2024 щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії у раз втрати годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 23.04.2024 про призначення пенсії в разі втрати годувальника, прийнявши відповідне рішення, з врахування правових висновків, зазначених судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16 вересня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_9 ), що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.