Справа № 200/2266/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року справа №200/2266/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі № 200/2266/24 (головуючий І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

17 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо не виплати частини пенсії по інвалідності не виплаченої з 01.12.2019 по теперішній час нарахованої відповідачем на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області від 01.07.2021 № 33/25-1527 в сумі 95111,73 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу виплату частини пенсії по інвалідності не виплаченої з 01.12.2019 по теперішній час нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області від 01.07.2021 № 33/25-1527 в сумі 95111,73 грн.; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо відмови позивачу у нараховані компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, з 01.12.2019 по день фактичної виплати компенсації; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі № 200/10421/21, відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за весь час затримки виплати по день фактичної виплати пенсії, в сумі 44445,64 грн. встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 11 липня 1998 року ОСОБА_1 отримує пенсію як колишній працівник органів внутрішніх справ по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду 18 жовтня 2021 року по справі № 200/10421/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності від 02.08.2021 №127.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області" від 01.07.2021 року № 33/25-1527 з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Сума заборгованості за пенсійними виплатами по справі № 200/10421/21 за період з 01 грудня 2019 року по лютий 2022 року за підрахунком відповідача становить 95111,73 грн, яка відображена у розрахунку на доплату пенсії.

Звернувшись до відповідача із заявою від 07 березня 2024 року щодо виплати індексації та компенсації за втрату частині доходів з 01 грудня 2019 року по 01 березня 2022 року, позивач отримала від відповідача відмову, в якій зазначено, що заборгованість з пенсії за вказаний період не виплачена у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування.

Позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний виплатити їй компенсацію втрати частини доходів в розмірі 44445,64 грн за порушення виплати на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року по справі № 200/10421/21 заборгованості з пенсії за весь час затримки виплати по день її фактичної виплати відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо не виплати частини пенсії по інвалідності не виплаченої з 01.12.2019 по теперішній час нарахованої відповідачем на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області від 01.07.2021 № 33/25-1527 в сумі 95111,73 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу виплату частини пенсії по інвалідності невиплаченої з 01.12.2019 по теперішній час нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області від 01.07.2021 № 33/25-1527 в сумі 95111,73 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: - визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо відмови позивачу у нараховані компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, з 01.12.2019 по день фактичної виплати компенсації; - зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі № 200/10421/21, відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, за весь час затримки виплати по день фактичної виплати пенсії, в сумі 44445,64 грн. - встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі № 200/2266/24 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у відповідача та є одержувачем пенсії по інвалідності, призначеної з 10 червня 1998 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року (пенсійна справа N/A - 23742 (МВС).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 200/10421/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності від 02.08.2021 №127.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області" від 01.07.2021 року № 33/25-1527 з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 200/10421/21, яке набрало законної сили 20 грудня 2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки від 01 липня 2021 року №33/25-1527.

Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення №200/10421/21, з урахуванням виплачених сум, за період з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2022 року склала 95111 гривень 73 копійки.

Листом від 03 квітня 2024 року №7631-5518/М-02/8-0500/24, направленим позивачу у відповідь на її звернення від 07 березня 2024 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило наступне.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №200/10421/21, яке набрало законної сили 20.12.2021 Головним управлінням виконані в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішеннями суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили відповідно до п. 7 Постанови № 35-1; на теперішній час Пенсійним фондом України виділено коштів на виконання рішень суду, по яким не проведено виплату заборгованості суми пенсії за окремою бюджетною програмою, та які набрали законної сили по 20 вересня 2020 року.

Враховуючи, що будь-яких зобов`язань щодо нарахування та виплати індексації або компенсації за втрату частини доходів з 01.12.2019 рішенням на Головне управління не покладено, підстави для перегляду пенсії відсутні.

Судом встановлено, що нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 200/10421/21 сума заборгованості з пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 31 січня 2022 року в сумі 95111,73 грн. станом на час розгляду даної справи позивачу не сплачена.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, […] та деяких інших осіб визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 10 цього Закону призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно зі ст. 8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення).

Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (ст. 6 Закону № 2050-ІІІ).

Відповідно до п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата, грошове забезпечення).

Згідно зі ст.ст. 3, 4 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період не виплати доходу; виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Аналогічні приписи містяться і у 5 Порядку № 159, в якому зазначено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, розрахунок та виплата компенсації здійснюється одночасно при виплаті заборгованості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 березня 2020 року по справі № 140/1547/19, від 16 грудня 2020 року по справі № 521/21718/16-а, від 4 березня 2021 року по справі № 520/34/17, від 24 січня 2023 року по справі № 200/10176/19-а, від 11 серпня 2023 року по справі № 380/103/22.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи виплата позивачу пенсії на виконання зазначеного рішення не відбулась, позовні вимоги позивача є передчасними.

Щодо посилань позивача на постанови Верховного Суду від 18 серпня 2023 року по справі № 460/4166/20, від 21 серпня 2023 року по справі № 460/6767/20, від 27 лютого 2024 року по справі № 560/11405/23, від 6 березня 2024 року по справі № 600/5050/23-а, від 14 травня 2019 року по справі № 804/2994/18 та від 23 грудня 2020 року по справі № 640/7975/15-а, суд зазначає, що вказані постанови не є релевантними до спірних правовідносин (в межах адміністративних справ № 460/6767/20, № 804/2994/18 та № 640/7975/15-а предметом розгляду були правовідносини щодо нарахування та виплати позивачам компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушення пенсійним органом строків виплати заборгованості з пенсії, при цьому факт виплати зазначеної заборгованості був встановлений судами під час розгляду вказаних справ, а предметом касаційного оскарження у справах № 460/4166/20, № 560/11405/23 та № 600/5050/23-а взагалі були процесуальні ухвали судів першої та апеляційної інстанцій).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі № 200/2266/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі № 200/2266/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко