Справа № 460/8644/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
16 вересня 2024 року м. Рівне №460/8644/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.С. Гудима, розглянувши клопотання позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Державної установи "Полицька виправна колонія (№76)"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
провизнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Державної установи "Полицька виправна колонія (№76)" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-2200-1700 У від 06.03.2024 в сумі 775119,48 грн.
Ухвалою суду від 19.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
13.09.2024 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії вимоги про сплати боргу (недоїмки) №Ю-2200-1700 У від 06.03.2024 та листа управління Державної казначейської служби України у Володимирецькому районі Рівненської області №01-17-06/569 від 30.07.2024 про безспірне списання коштів в сумі 775119,48 грн до набрання судовим рішенням по справі №460/8644/24 законної сили та скасування арешту з розрахункових рахунків на час розгляду справи №460/8644/24 до набрання судовим рішенням законної сили.
На обґрунтування заяви зазначено, що оскаржувана вимога безпосередньо впливає на господарську діяльність установи, оскільки фактично блокує здійснення покладених на установу функцій та призводить до невиконання договірних зобов`язань перед замовниками. А це, в свою чергу спричинить заподіяння збитків самій установі, порушення прав та свобод, гарантованих Конституцією України, Кримінально-виконавчим кодексом України засудженим, працівникам установи, а також і третім особам, які надають послуги установі. Вказано, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнює, а подекуди навіть унеможливлює, виконання покладених на державну установу повноважень та обов`язків, визначених державою. Повідомлено, що неочікуване зупинення руху коштів по визначених рахунках негативно впливає на забезпечення якісного нагляду та охорони спецконтингенту, які утримуються в установі, повністю блокує фінансово-господарську діяльність установи, яка не може провести необхідні платежі по КЕКВ 2210, 2240, 2282. Неможливо провести оплату коштів за матеріали для відновлення установи після завданих збитків внаслідок буревію 21.08.2024, закупити ПММ для порізки повалених дерев, бензину для етапування засуджених та на випадок пожежі, надзвичайної ситуації та інших небезпечних подій на території Вараського району Рівненської області.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, суд керується та виходить з такого.
Положеннями ч.1 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Отже, законодавець встановив підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі і такими є:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;
- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Значення цього інституту адміністративного процесуального права полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
У будь-якому випадку при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
З наведеного слідує, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони із зазначенням обставин ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та/або неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.
Отже, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач зазначив, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання покладених на державну установу повноважень та обов`язків, визначених державою.
Поряд з цим, дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї документи, проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд вважає, що позивачем не доведено наявності фактів, які б могли слугувати правовими підставами для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову.
Так, позивач зазначає, що оскаржувана у даній справі вимога про сплату боргу фактично блокує здійснення покладених на установу функцій та призводить до невиконання договірних зобов`язань перед замовниками. Поряд з цим, жодних доказів, окрім копій договорів поставки, надання послуг, на обґрунтування вказаної обставини щодо неможливості виконання цих договорів внаслідок безспірного списання коштів на підставі вимоги про сплату боргу від 06.03.2024 до матеріалів заяви ним не долучено.
Твердження позивача про неможливість закупити паливо для генераторів суд відхиляє як безпідставні, оскільки такі не підтверджені будь-якими доказами. Більше того, позивачем не повідомлено та не доведено суду про відсутність у нього талонів на придбання палива, завчасно придбаних до безспірного списання коштів за оскаржуваною вимогою та/або ж відсутність запасів ПММ на складах установи, зважаючи на регулярне відключення електроенергії, на випадок форс-мажорних обставин.
Також суду не надано платіжних інструкцій Державної установи "Полицька виправна колонія (№76)" , повернених без виконання установами банків.
Не доведено (не підтверджено документально жодним чином) позивачем інших обставин, зазначених у заяві, зокрема, як щодо неможливості виділення додаткових ресурсів на відновлення діяльності установи після буревію 21.08.2024, так і щодо наявності таких пошкоджень внаслідок останнього; як відсутності послуг Інтернету, так і доступу до бухгалтерських програм СДО, МЕДОК, МІА, Є-ДАТА, Електронний пенсійний кабінет, Приватбанк для бізнесу, Укргазбанк та програма "Касандра" в єдиному реєстрі осіб взятих під варту, електронний суд, Єдиний реєстр судових рішень.
При цьому, суд зауважує, що позовна заява та заяви про забезпечення позову подані до суду через систему "Електронний суд".
Крім того, суд зауважує, що листом №01-17-06/569 від 30.07.2024 з метою запобігання здійснення необґрунтованого списання коштів з рахунків ДУ "Полицьку виправну колонію №76" (боржника) Управління Державної казначейської служби України у Володимирецькому районі Рівненської області просило у термін до 05.08.2024 надати інформацію щодо виконання вимоги від 06.03.2024, а саме надати коди типової програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, коди економічної класифікації видатків бюджету та рахунки, за якими має бути проведено безспірне списання коштів.
Водночас, жодних доказів надання інформації у відповідь на вказаний лист, пояснень щодо неможливості сплати боргу або повідомлення про оскарження такої вимоги до суду заявником до матеріалів справи не долучено.
Суд звертає увагу, що відповідно до п.28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.
Визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.
В силу вимог пп.1 п.11 Порядку відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з п.12 Порядку у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснює відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.
Натомість позивач не надав суду доказів звернення до податкового органу, що видав податкову вимогу та/або органу Казначейства про відстрочку чи розстрочку безспірного списання коштів з обґрунтуванням неможливості виконання вимоги, наявності обставин, що ускладнюють виконання вимоги від 06.03.2024.
Зважаючи на встановлені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що будь-яких доказів на обґрунтування заяви та необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачем суду не надано, як і не наведено обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позовних вимог позивача, або обставин, за яких захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.
Суд звертає увагу на те, що забезпечення позову допускається, коли очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. При цьому, очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування.
В поданій заяві про забезпечення позову не наведено очевидної протиправності рішення, дій відповідача, а без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії судового розгляду задоволення вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.
Враховуючи те, що судом не встановлено і позивачем не доведено, в чому саме невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, а тому у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви Державної установи "Полицька виправна колонія (№76)" про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 16 вересня 2024 року.

Суддя Н.С. Гудима