Справа № 580/9056/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2024 року Справа № 580/9056/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Першого відділу та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі Першого відділу направити ОСОБА_1 , на проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі його письмової заяви від 01.08.2024 про направлення для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

До вказаної позовної заяви позивач додав заяву про забезпечення позову, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Першого відділу вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під чаї мобілізації па підставі постанови військово-лікарської комісії від 15.05.2024 про придатність позивача до проходження військової служби, оформленої у вигляді довідки від 15.05.2024 про придатність ОСОБА_1 до військової служби, до набрання законної сили судовим рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Першого відділу від 10.09.2024 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити дії.

Додатково позивач просив застосувати негайне виконання ухвали про забезпечення позову з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що позивач пройшов військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами якої йому було усно повідомлено, що він визнаний придатним до проходження військової служби.

Позивач стверджує, що військово-лікарська комісія щодо нього була проведена з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертиз в Збройних Силах України, у зв`язку з чим не було встановлено його дійсний стан здоров`я, не взяті до уваги усні скарги та вся наявна у нього медична документація щодо стану здоров`я.

Зазначені обставини, на думку позивача, вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також, існують об`єктивні ризики того, що до закінчення судового розгляду справи, позбавивши позивача права на оскарження відповідного рішення ВЛК, відповідач вчинить дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації на підставі постанови військово-лікарської комісії, правом на оскарження якої скористався позивач.

Відповідно до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Тому суд вирішив розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою і доданими доказами, оцінивши доводи, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1-2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

На підставі ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

забороною відповідачу вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частинами 4, 5 ст.154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд врахував, що заявлені обґрунтування заяви не свідчать про очевидність можливості настання негативних наслідків і неможливості чи ускладнення поновлення прав та інтересів позивача.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що після під час проходження ВЛК не було встановлено його дійсний стан здоров`я, не взяті до уваги усні скарги та вся наявна у нього медична документація щодо стану здоров`я. При цьому, за наслідками розгляду його заяви про проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідач протиправно не направив його на повторну комісію.

Вказане, на переконання позивача, свідчить про реальну можливість призову його на військову службу.

Разом з тим, позивач суд не надав жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем дій, направлених на призов позивача на військову службу під час мобілізації, зокрема, вручення йому відповідної повістки, видання наказу про мобілізацію, тощо.

Тому не доведено порушення прав позивача станом на час розгляду заяви про забезпечення позову, а також, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або неможливість подальшого захисту прав чи докладання значних зусиль і витрат на їх відновлення без вжиття заходів забезпечення позову.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Тому викладені у заяві доводи позивача підлягають перевірці судом під час судового розгляду справи відповідно до вимог КАС України.

Відповідно до висновків Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 у справі №380/930/20 вирішуючи заяву, суд повинен проаналізувати та оцінити ці доводи заявника щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, при цьому, пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Очевидних ознак протиправності дій відповідача на час звернення із заявою судом не встановлено, а забезпечення позову є фактично вирішенням спору, що не відповідає меті забезпечення позову.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/16509/18.

З огляду на викладене, заява не є обґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 10.09.2024 (вх. від 12.09.2024 №43270/24) про забезпечення позову.

2. Копії ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ