Справа № 295/10369/24
Суддя: Зосименко О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М., розглянувши в м. Житомир адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

установив:

До суду надійшов адміністративний позов, у якому позивач просить скасувати постанову № 4/124 від 26.06.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням його прав, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв. Також вказую, що ч. 3 ст. 210 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності станом на 26.04.2024 року не існувало.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.08.2024 року від представника відповідача надійшла заява про продовження строку для надання відзиву.

29.08.2024 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира, вказану заяву задоволено та продовжено відповідачу строк для подання відзиву до 10 календарних днів з дня отримання даної ухвали суду. Вказану ухвалу представником відповідача отримано 03.09.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Однак у вказаний в ухвалі термі представником відповідача відзив надано не було.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом встановлено, що 26.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , винесено постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500,00 грн.

Як встановлено із вказаної постанови, ОСОБА_3 , 1973 р.н., 31.05.2024 р. прибув до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період. Під час розгляду матеріалів було встановлено, що громадянину ОСОБА_3 25.04.2024 р. представником четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 було запропоновано отримати повістку, відповідно до якої йому належало прибути до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 26.04.2024р. Проте ОСОБА_3 відмовився від отримання повістки в присутності представника Національної поліції, про що було складено акт про відмову від отримання повістки. Будучи ознайомленим зі змістом повістки, а саме про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений строк не прибув, про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Тому встановленим порядком було направлено звернення № 4/2030 від 29.04.2024р. до органів Національної поліції про розшук і доставляння його до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

19 травня 2024 року набрав чинності Закон України № 3696 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно вимог якого за порушення військовозобов`язаними законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено підвищення штрафів за статтями 210, 210-1 КУпАП.

До набрання чинності Законом України № 3696 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», розмір штрафу за частиною 3 статті 210-1 КУпАП становив від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, після набрання чинності від 1000 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Після внесення вказаних змін до ст.210-1 КУпАП мінімальний розмір штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 є вищим за максимальний розмір штрафу, яки був передбачений за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП до внесення змін Законом України № 3696 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому зменшення розміру штрафу, який застосовано відповідачем в оскарженій постанові, до розміру штрафу, який був передбачений чинним законодавством на момент вчинення адміністративного правопорушення, є неможливим.

Оскарженою постановою на позивача накладений відповідачем штраф в розмірі 25 500 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст 210-1 КУпАП, 26.04.2024 року, тобто, в той період, коли розмір штрафу становив від 3 400 гривень до 5 100 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування постанови № 4/124 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.06.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного те керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,139,241 - 248,250,268,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № 4/124 від 26.06.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко