Справа № 400/15632/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/15632/23

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н.М.

представника Миколаївської обласної ради Бєлокурова С. О.;

прокурора Страхової А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Миколаївської обласної ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва до Миколаївської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії,

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, Миколаївська обласна державна адміністрація (Миколаївська обласна військова адміністрація);

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Миколаївський фаховий коледж музичного мистецтва Миколаївської обласної ради

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року заступник керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва в інтересах держави, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі - ГУ ДСНС України в Миколаївській області), звернувся до суду з позовом до Миколаївської обласної ради в якому просив:

зобов`язати вжити заходів до приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту за обліковим номером 52485, розташованої по вул. Соборна 10 А в м. Миколаєві, шляхом отримання від ГУ ДСНС України у Миколаївській області акта оцінки стану готовності протирадіаційного укриття для подальшої експлуатації за призначенням.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор зазначає, що після початку повномасштабної військової агресії та введення на всій території України воєнного стану виникли обґрунтовані та реальні підстави для використання укриття за №52485 безпосередньо за призначенням.

Як указує прокурор, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником захисної споруди за обліковим номером 52485, розташованої по вул. Соборна 10 А в м. Миколаєві, є територіальна громада, територіальні громади сіл, селищ, міст Миколаївської області, в особі Миколаївської обласної ради, а балансоутримувачем являється Миколаївський фаховий коледж музичного мистецтва Миколаївської обласної ради.

Покликаючись на частину 8 статті 32 Кодексу цивільного захисту України, прокурор стверджує, що утримання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням та експлуатація таких об`єктів, здійснюються їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі утримання та експлуатація споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів та інших не заборонених законодавством джерел.

Далі, прокурор пояснив, про проведення ГУ ДСНС України в Миколаївській області планової перевірки додержання Миколаївським фаховим коледжем музичного мистецтва Миколаївської обласної ради вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до акта оцінки стану готовності захисної споруди за обліковим номером 52485, розташованої по вул. Соборна 10 А в м. Миколаєві, який складений за результатами перевірки, остання неготова до використання за призначенням та підлягає капітальному ремонту.

Керуючись Порядком створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 за №138 (далі Порядок №138), статтею 29 Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 78 та 79 Законом «Про освіту» прокурор робить висновок, що відповідальними за стан збереження та належного використання захисної споруди є власник та балансоутримувач, а саме - Миколаївська обласна рада та Миколаївський фаховий коледж музичного мистецтва Миколаївської обласної ради.

Водночас, на його думку, враховуючи, шо Миколаївська обласна рада є засновником та власником Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради, позов повинен бути пред`явлений саме до цієї юридичної особи.

Обґрунтовуючи своє звернення до суду з даним позовом прокурор зазначив, що це пов`язано із захистом інтересів держави у зв`язку з невиконанням та порушенням вимог законодавства України у сфері цивільного захисту, що призводить до порушення інтересів держави та встановлених державою гарантій забезпечення конституційних прав громадян на захист життя та здоров`я, насамперед в умовах збройної агресії.

Також позивач заявляє, що за положеннями частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси в суді, зокрема, у випадку відсутності органу який може здійснювати захист інтересів держави.

На його думку, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері пожежної та техногенної безпеки не може звертатися до суду з позовом, який є предметом розгляду даної справи, оскільки пунктом 48 статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України, даний суб`єкт владних повноважень має право на звернення до суду виключно з позовами про застосування заходів реагування.

У такому випадку, як наголошує позивач, прокурор виступає не як альтернативний, а як єдиний можливий суб`єкт звернення до суду, забезпечуючи європейський принцип рівності сторін у процесі, шляхом здійснення представництва інтересів держави в суді та усунення виниклої невигідності у становищі між сторонами правовідносин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позов заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва до Миколаївської обласної ради задоволено.

Зобов`язано Миколаївську обласну раду вжити заходів до приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту за обліковим номером 52485, розташованої по вул. Соборна 10 А в м. Миколаєві, шляхом отримання від ГУ ДСНС України у Миколаївській області акта оцінки стану готовності протирадіаційного укриття для подальшої експлуатації за призначенням.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції насамперед зазначив про наявність у прокурора повноважень на представництво в суді законних інтересів держави, відзначивши, що орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, а саме Державна служба України з надзвичайних ситуацій, не наділений правом звернення з позовом про спонукання суб`єктів господарювання привести в належний стан і готовність до використання за призначенням захисних споруд цивільного захисту.

Суд першої інстанції, спираючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 15.05.2019 у справі № 820/4717/16, вказав, що спірні правовідносини обумовлені реалізацією прокурором, передбачених КАС України та Законом України «Про прокуратуру» повноважень щодо захисту інтересів держави і спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я в разі військової агресії.

Вирішуючи питання, яка юридична особа зобов`язана забезпечити утримання захисної споруди з обліковим номером 52485, розташованої по вул. Соборна 10 А в м. Миколаєві у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням, суд першої інстанції погодився з висновком прокурора, що це Миколаївська обласна рада.

Підставою для такого висновку, суд указав абзац другий пункту 3 Порядку № 138, а також абзац 1 пункту 10 Порядку № 138.

Аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку, що балансоутримувачем захисної споруди, є власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Саме балансоутримувач, на думку суду, забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, у стані необхідному для використання.

Суд встановив що укриття за № 52485 по вул. Соборна 10 А в м. Миколаєві перебуває на балансі Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради та знаходиться у власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, в особі Миколаївської обласної ради.

На підтримку того, що Миколаївська обласна рада повинна відповідати за цим позовом, суд процитував Статут Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради, затвердженого рішенням Миколаївської обласної ради від 09.03.2023 № 11, де вказано, що заклад заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим Миколаївська обласна рада, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Підставами для скасування судового рішення Миколаївська обласна рада зазначила таке.

По перше, як вважає скаржник, суд першої інстанції в оспорюваному рішенні не зробив жодних релевантних нормам права висновків по суті справи, не розглянув жодного наведеного обласною радою доводу та представленого нею доказу, не встановив жодних обставин, що мають значення для розгляду справи.

По - друге, представник Миколаївської обласної ради вказує, що фактичними обставинами справи встановлено, що ГУ ДСНС у Миколаївській області здійснювало перевірку Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради, який є балансоутримувачем укриття, у порядку, встановленому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». За результати перевірки був складений акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту від 26.03.2021 та на адресу балансоутримувача винесений припис від 26.03.2021 № 111.

За таких обставин представник виснував, що Миколаївська обласна рада не виступала (та не може виступати) об`єктом контролю з боку ГУ ДСНС України у Миколаївській області, а відтак, покладений на неї судовим рішенням обов`язок вчинити певні дії, шляхом отримання від ГУ ДСНС України у Миколаївській області акта оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту не узгоджується з нормами законодавства з питань державного нагляду (контролю) та у сфері техногенної та пожежної безпеки, а відтак, не може бути виконаний.

По третє скаржник наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги релевантні норми права, зокрема: частину 1 статті 19 Кодексу цивільного захисту України, а також и пункти 15, 16 статті 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», які свідчать, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері цивільного захисту належить, зокрема, організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту.

По четверте, скаржник, проаналізувавши Кодекс цивільного захисту України та Порядок №138 виснував, що виконання завдань цивільного захисту покладається на керівника суб`єкта господарювання, до того ж, в залежності від форми управління захисною спорудою існує три варіанти відповідального суб`єкта:

власника - у випадку, якщо майно не передано в користування іншому суб`єкту або не входить до складу майна закладу, підприємства, установи на праві оперативного управління або господарського відання;

користувача - у випадку, якщо майно передано іншій фізичній або юридичній особі, наприклад, по договору оренди;

юридичної особи, на балансі якої перебуває захисна споруда.

По - п`яте представник Миколаївської обласної ради вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, шо відповідно до статті 78 Бюджетного кодексу України використання коштів обласного бюджету належить до компетенції Миколаївської обласної державної адміністрації, а питання утримання захисних споруд цивільного захисту, у тому числі і сховища за № 52485 пов`язано безпосередньо з виділенням коштів з обласного бюджету.

По шосте, скаржник стверджує, що в матеріалах справи наявні листи Управління культури, національностей та релігій Миколаївської облдержадміністрації, в яких підтверджується, що повноваження з управління майном, у тому числі сховищем №52485 Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради, реалізує Миколаївська облдержадміністрація, в особі її структурного підрозділу Управління культури, національностей та релігій.

Представник Окружної прокуратури м. Миколаєва у відзиві на апеляцію заявляє, що твердження, які в ній містяться є необґрунтованими та безпідставними.

Так, прокурор наполягає на тому, що позов обґрунтовано пред`явлено безпосередньо до Миколаївської обласної ради, позаяк вона є засновником Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради, який є балансоутримувачем захисної споруди, а відтак і власником спірної споруди.

У суді апеляційної інстанції представник Миколаївської обласної ради підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Третя особа на стороні Миколаївської обласної ради, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в особі Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду.

Треті особи на стороні прокурора, в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївської області, Миколаївської обласної військової адміністрації направили до суду апеляційної інстанції заяви про слухання справи без їх участі.

Фактичні обставини справи.

Наказом ГУ ДСНС України у Миколаївській області № 496 від 08.12.2020 затверджено План заходів державного нагляду (контролю) ДСНС на 2021 рік, до якого було включено і Миколаївський фаховий коледж музичного мистецтва Миколаївської обласної ради (а. с. 19-20).

У березні 2021 року ГУ ДСНС України в Миколаївській області провело планову перевірку додержання Миколаївським фаховим коледжем музичного мистецтва Миколаївської обласної ради вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної небезпеки та техногенної безпеки.

Зокрема, було проведено оцінку стану готовності, експлуатації і використання сховища за № 52485, розташованого по вул. Соборна 10 А в м. Миколаєві.

За результатами перевірки складено акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту (сховища) №52485 від 26.03.2021, в якому було встановлено численні порушення та оцінено, що захисна споруда неготова до використання за призначенням та підлягає капітальному ремонту.

Указаний акт оцінки готовності захисної споруди №52485 посадова особа ГУ ДСНС України в Миколаївській області вручила уповноваженій особі Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради.

Також на адресу керівника Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради 26.03.2021 був винесений припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Даним приписом вимагалося у строк, який був узгоджений з суб`єктом господарювання, усунути відповідні порушення, зокрема, оформити документи, що підтверджують неможливість подальшого утримання та експлуатацію захисної споруди цивільного захисту, оскільки набуття нею аварійного стану є підставою для оформлення матеріалів щодо виключення, за погодженням ДСНС, захисних споруд із фонду таких споруд

Даний припис був вручений директору Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради.

До того ж, за результатами проведення планового перевірочного заходу, посадова особа Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

У червні 2023 року представниками ГУ ДСНС проведено оперативний огляд об`єкта, та складено акт про недопуск (т.1 а. с. 49).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 06.09.2023 № 345441388 житловий будинок загальною площею 1035,4 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, в особі Миколаївської обласної ради.

Також вказано про знаходження даного нерухомого майна в оперативному управлінні Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради.

Із паспорту сховища №52485 випливає, що сховище належить Миколаївському державному вищому музичному училищу і експлуатується ним з 03.04.2008. Дата прийняття в експлуатацію вказаної захисної споруди 1956 рік, споруда знаходиться в аварійному стані та не використовується.

Відповідно до статуту Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва Миколаївської обласної ради, уповноваженим органом управління, органом управління майном коледжу є - Миколаївська обласна державна адміністрація.

Коледж є юридичною особою публічного права, яка здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості і є бюджетною установою. Коледж має відокремлене майно, самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банків, органах державної казначейської служби України, печатку зі своїм найменуванням, ідентифікаційний код, а також може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і обов`язків, бути позивачем і відповідачем у суді.

Також в матеріалах справи є, надані Миколаївською обласною радою, її звернення до керівника Миколаївської обласної військової адміністрації про надання інформації про стан готовності захисних споруд цивільного захисту, які знаходяться у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Миколаївської області.

На вказані звернення Миколаївська обласна військова адміністрація повідомляла про прийняття розпоряджень щодо виділення коштів з обласного бюджету на виконання робіт з проектування та поточного ремонту сховища.

При цьому, замовником на виконання таких робіт виступає Департамент містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської обласної військової адміністрації.

Також, в матеріалах справи присутній договір підряду на виконання будівельних робіт, укладений Департаментом містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської обласної військової адміністрації та ТОВ «Майстер Буд-Монтаж» на капітальний ремонт захисної споруди.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Насамперед колегія суддів зазначає, що всі учасники процесу не заперечують, що в цій справі прокурор належним чином обґрунтував наявність правових підстав для представництва інтересів держави, в особі ГУ ДСНС в Миколаївській області.

Головним доводом Миколаївської обласної ради є те, що вона, як орган місцевого самоврядування, не належить до структури органів державної влади, місцевих державних адміністрацій, інших виконавчих органів, не підпорядкована їм, адже здійснює власні повноваження на підставі Конституції, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», інших законів, які не наділяють обласну раду повноваженнями в сфері цивільного захисту, зокрема, щодо утримання споруд цивільного захисту.

Відповідаючи на вказаний довід, колегія суддів зазначає таке.

Частина 1 статті 19 Кодексу цивільного захисту України унормовує, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері цивільного захисту належить, зокрема:

організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту;

визначення потреби фонду захисних споруд цивільного захисту;

планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення;

прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності;

організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту;

здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту;

організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду таких споруд.

Близькі за змістом норми містяться в пунктах 15, 16 статті 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» згідно з якими, місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за:

виконанням інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) під час будівництва будинків, споруд, розміщення інших господарських об`єктів, інженерних та транспортних комунікацій;

станом захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони).

Далі, слід відзначити, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження з підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм належить до відання Миколаївської обласної державної адміністрації.

Указом Президента України від 24.02.2022 №68/2022, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку було, зокрема, створено Миколаївську обласну військову адміністрацію, у зв`язку з чим Миколаївська обласна державна адміністрація набула статусу відповідної військової адміністрації.

На підставі підпункту 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання формування та виконання місцевих бюджетів у період воєнного стану» від 11.03. 2022 № 252 установлено, що з метою оперативного та ефективного прийняття управлінських рішень для забезпечення безперебійного функціонування установ і закладів бюджетної сфери, комунальних підприємств та задоволення життєво необхідних потреб жителів територіальних громад у період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні, виконання та формування місцевих бюджетів здійснюється відповідно до бюджетного законодавства з урахуванням таких особливостей:

2) військові адміністрації населених пунктів, обласні, районні та Київська міська військові адміністрації:

приймають за поданням місцевих фінансових органів рішення про внесення змін до рішень про місцеві бюджети;

здійснюють без погодження відповідною комісією місцевої ради передачу бюджетних призначень від одного головного розпорядника бюджетних коштів до іншого, перерозподіл видатків бюджету і надання кредитів з бюджету за бюджетними програмами, включаючи резервний фонд бюджету, додаткові дотації та субвенції, у межах загального обсягу бюджетних призначень головного розпорядника бюджетних коштів, а також збільшення видатків розвитку за рахунок зменшення інших видатків (окремо за загальним та спеціальним фондами бюджету) за бюджетною програмою;

можуть приймати рішення про перерахування коштів з місцевого бюджету державному бюджету для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації та з метою відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України і забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державної незалежності України, її територіальної цілісності відповідно до пункту 22-2 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України;

затверджують місцеві (цільові) програми (вносять до них зміни) з дотриманням вимог статті 91 Бюджетного кодексу України;

можуть приймати рішення (кожна із сторін) про передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту до відповідного місцевого бюджету;

здійснюють розподіл та перерозподіл обсягів трансфертів з державного та місцевих бюджетів місцевим бюджетам;

затверджують місцеві бюджети, складені місцевими фінансовими органами.

Отже, юридичний аналіз конструкцій та змісту вказаних правових норм дає підстави вважати, що вирішення питання фінансування капітального ремонту захисної споруди цивільного захисту (сховища) №52485 за рахунок обласного бюджету, зокрема, у період воєнного стану, не можливо без участі Миколаївської обласної військової адміністрації та прийняття відповідних управлінських рішень з її боку.

Переходячи до питання на кого покладений обов`язок утримання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням та експлуатація таких об`єктів, колегія суддів установила, що такими особами є їх власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких вони перебувають (у тому числі утримання та експлуатація споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів та інших не заборонених законодавством джерел (частина 8 статті 32 Кодексу цивільного захисту України).

Також, для вирішення цього питання, слід звернутися до положень Порядку №138.

Абзац другий пункту 3, пункт 9, а також абзац перший пункту 10 цього нормативного акта відзначають, що балансоутримувачі захисних споруд - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).Утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами. Балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Як мовилося вище, балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту (сховища) №52485 є Миколаївський фаховий коледж музичного мистецтва Миколаївської обласної ради. Саме до цієї юридичної особа застосовувалися ГУ ДСНС України в Миколаївській області заходи реагування за порушення законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Суд першої інстанції, провівши аналіз згаданих вище правових норм, зробив помилковий висновок про те, що Миколаївська обласна рада, як є засновник Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва та його власник, повинна була утримувати захисну споруди цивільного захисту (сховища) №52485.

Суд не навів аргументів, чому Миколаївський фаховий коледж музичного мистецтва, який є балансоутримувачем даної захисної споруди повинен бути звільнений від обов`язку привести її до стану готовності для використання за призначенням.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що власник захисної споруди цивільного захисту може бути відповідальним за її стан, лише у випадку, якщо остання не передана в користування суб`єкту господарювання або не входить до складу майна закладу, підприємства, установи на праві оперативного управління або господарського відання.

Варто відзначити, що існує усталена судова практика, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів.

Зокрема, в постанові від 15.05.2019 у справі №820/4717/16 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок, що керівники підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності та господарювання, на балансі яких знаходяться захисні споруди, забезпечують її належний технічний стан i готовність до укриття населення.

Також, на думку колегії суддів, слід звернути увагу на те, яким чином Миколаївська обласна рада повинна виконати оскаржуване рішення.

Суд першої інстанції зобов`язав Миколаївську обласну раду отримати від ГУ ДСНС України в Миколаївській області акт оцінки стану готовності протирадіаційного укриття для подальшої експлуатації за призначенням.

Водночас, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника, що обласна рада не виступала (та не може виступати) об`єктом контролю з боку ГУ ДСНС України в Миколаївській області.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позов прокурором пред`явлений не до тієї особи, яка повинна за позовом.

Варто відзначити, що належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом.

У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Є слушним заявити, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів.

Проте, суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та, вирішуючи спір по суті позовних вимог, не з`ясував хто є належним відповідачем у цій справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі співвідповідача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з аналізу статті 48 КАС України слідує, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції, оскільки як наслідок заміни неналежного відповідача справа має розглядатися спочатку.

Такий висновок був неодноразово викладений Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.06.2021 у справі №460/2903/20, від 14.12.2020 у справі №826/17787/14, від 09.07.2020 у справі №2040/5355/18, від 26.08.2020 у справі №500/2972/17, від 23.06.2020 у справі №540/2269/18 та від 30.09.2019 у справі №140/72/19.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача, має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України. Залучення ж такої особи на стадії, зокрема, апеляційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої та апеляційної інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України це є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва до Миколаївської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії.

За результатами апеляційного перегляду справи, розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями: 195, 308, 310, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської обласної ради задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва до Миколаївської обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 12.09.2024.