Справа № 160/24715/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 вересня 2024 рокуСправа №160/24715/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Іванчука Віталія Ярославовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни про визнання протиправним та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати постанову від 27.08.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника та постанову від 06.09.2024 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, винесені Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альоною Анатоліївною в межах виконавчого провадження №75899651.

Одночасно із позовною заявою представником позивача адвокатом Іванчуком Віталієм Ярославовичем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №1134, виданого 23.08.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., у межах виконавчого провадження №75899651 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов.

Заява обґрунтована тим, що 23.08.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75899651 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1134, виданого 23.08.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. 08.09.2024 на адресу позивача надійшла постанова приватного виконавця від 27.08.2024 про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої постановлено описати та накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці. 06.09.2024 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 75899651 було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 . Позивач вважає постанови приватного виконавця про опис та арешт майна боржника та про призначення суб`єкта оціночної діяльності такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1134, виданого 23.08.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., до набрання законної сили рішення у даній справі.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову зазначає наступне.

Частиною 1 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Загальні вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені у статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, стаття 152 КАС України не містить такої вимоги до заяви про забезпечення позову як підпис учасника справи або його представника із зазначенням дати її підписання. При цьому з метою встановити дійсне волевиявлення особи, яка звернулася з такою заявою, та підтвердити повноваження особи, яка її подала, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону з огляду на таке.

За приписами частини першої статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Враховуючи викладене, повноваження представника сторони мають бути підтверджені оригіналом довіреності цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 59 КАС України).

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені ордером, виданим на ведення справи в суді, або довіреністю фізичної особи, посвідченою нотаріально.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано та підписано від імені ОСОБА_1 представником позивача - адвокатом Іванчуком Віталієм Ярославовичем.

На підтвердження своїх повноважень підписант надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3431 від 31.08.2017 року.

При цьому, до заяви про забезпечення позову не додано ані ордеру про надання правничої (правової) допомоги, ані довіреності ОСОБА_1 , посвідченої нотаріально з правом подання та підписання позову від імені позивача.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до суду.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову, підписана представником позивача, який не мав повноважень на представлення інтересів позивача у суді, отже заява підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Як зазначено в пункті 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та повернути заяву про забезпечення позову її заявнику без розгляду, оскільки заява підписана представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Іванчука Віталія Ярославовича про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов повернути без розгляду.

Копію ухвали разом із заявою про забезпечення позову невідкладно видати (надіслати) заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева