Справа № 260/2120/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/2120/24 пров. № А/857/13318/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №260/2120/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Плеханова З.Б., місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту 13.05.2024),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом невірно встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права.

Апелянт зазначає, що усуваючи недоліки в новій редакції позовної заяви вказав адресу відповідача та звертав увагу і в обґрунтування вказаного також долучив рішення судів, з яких вбачається, що адреси відповідачів змінювались у зв`язку із відсутністю постійного місяця дислокації обох військових частин.

Також просив суд врахувати, що вжив усіх можливих заходів для встановлення юридичних адрес відповідачів та зазначив всю відому йому інформацію (дані) про військові частини як юридичних осіб.

З урахуванням наведеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати на направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

10 травня 2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої, серед іншого зазначено, що військова частина НОМЕР_1 на даний момент дислокується у зонах бойових дій в Донецькій області або Запорізькій області. Позивачу достовірно не відомо де саме і це закритою інформацією під час воєнного стану.

Суд першої інстанції передав справу на розгляд до Київського окружного адміністративного суду, оскільки вважав, що місце знаходження відповідача, військової частини НОМЕР_2 , яка проводила виплати позивачу при звільненні та у спірний період у Київській області.

Проте, апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки такі не відповідають нормам процесуального права і фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Вказаною правовою нормою передбачено альтернативну територіальну підсудність справи за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Для застосування положень частини 1 статті 25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що суд вжив заходів для встановлення юридичних адрес відповідачів та зазначив інформацію (дані) про військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 як юридичних осіб або такі відомості встановлені належним чином.

Натомість судом в ухвалі суду зазначено, що один із відповідачів знаходиться у Київській області, щодо іншого відповідача вказано про постійну зміну місця дислокації, про що вказує і сам позивач у позовній заяві.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, передавши справу на розгляд до Київського окружного адміністративного суду, урахувавши місцезнаходження лише одного з відповідачів, не встановивши місцезнаходження другого відповідача та залишивши поза увагою норми ч.1 ст. 25 КАС України щодо права вибору позивача адміністративного суду у випадку оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 320 КАС України.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №260/2120/24 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
С. М. Кузьмич