Справа № 160/7305/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
12 вересня 2024 рокуСправа №160/7305/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Коростильові П.О.
за участю:
представника відповідача Папірного О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
28 травня 2024 до суду від позивача надійшла заява про перегляд судового рішення у справі № 160/7305/23 за нововиявленими обставинами у якій він просить:
- прийняти до розгляду заяву про перегляд судової справи № 160/7305/23 за нововиявленими 04.05.2024 року обставинами в частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 ;
- задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення, шляхом задоволення позову про:
- визнання протиправним та скасування наказу по стройовій частині, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 за № 243 від 06 листопада 2022 року, в частині виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення, як такого, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби заступником командира роти з морально-психологічного забезпечення механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України - відповідно до повного тексту витягу з наказу №243 від 06.11.2022;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді командира стрілецького взводу Військової частини НОМЕР_1 з 06 листопада 2022 року.
В обґрунтування заяви про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у даній справі позивач зазначив, що спірний у даній справі наказ №243 від 06.11.2022 підписаний командиром військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 без належних повноважень, оскільки на день підписання цього наказу, командиром військової частини НОМЕР_1 був майор ОСОБА_3 . В якості нововиявленої обставини позивач зазначає те, що в ході розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи №160/6566/24 від відповідача у справі Військової частини НОМЕР_1 , засобами підсистеми Електронний суд ОСОБА_4 29.04.2024 року був надісланий відзив на позов разом з додатками. Вказані додатки містили копію витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №243/1 від 06.11.2022 за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 . Наказом №243/1 від 06.11.2022 майора ОСОБА_6 визнано таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби. Цим наказом з 06.11.2022 ОСОБА_6 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Про вказану обставину безпосередньо ОСОБА_7 стало відомо 04.05.2024 на шикуванні особового складу, де лейтенантом ОСОБА_4 про зазначене повідомлено позивачу та іншим офіцерам, про що складено акт про ознайомлення з документами та інформацією від 04.05.2024. Також ОСОБА_4 на шикуванні 04.05.2024 повідомив позивачу та іншим офіцерам про те, що серед додатків до відзиву у справі №160/6566/24 також був витяг з наказу Командувача Сил Територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу) №313 від 24.10.2022 про призначення командиром НОМЕР_3 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління сил територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_8 .
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023р. № 160/7305/23 без змін.
Відповідно до довідки складеної начальником управління з організаційного забезпечення суду, адміністративну справу №160/7305/23 передано на розгляд судді ОСОБА_9 12 серпня 2024 року після розгляду Третім апеляційним адміністративним судом.
Згідно з довідкою від 29.08.2024 р. № 268 суддя Савченко А.В у період з 12.08.2024 р. по 28.08.2024 р. перебував у щорічній відпустці.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Судове засідання призначено на 12.09.2024р. о 14:15 год.
Запропоновано відповідачам надати пояснення щодо заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у 15-денний строк з дня отримання даної ухвали.
09 вересня 2024 року від Військової частин НОМЕР_1 надійшов відзив по справі, відповідач зазначив, що наявність або відсутність повноважень командира військової частини у ОСОБА_10 на момент підписання спірного наказу не була підставою або предметом позову у цій справі в суді першої інстанції, зазначені вимоги не розглядались судами під час розгляду справи по суті. Доводи позивача щодо відсутності повноважень командира військової частини у ОСОБА_10 на момент підписання спірного наказу не відповідають фактичним обставинам справи, у заяві позивача відсутні передбачені законом правові підстави перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, що є підставою для відмови в задоволення зазначеної заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишення відповідного судового рішення в силі на підставі п.1.ч.4 ст. ст. 368 КАС України.
У судове засідання 12.09.2024р. з`явився представник Військової частини НОМЕР_1 .
Позивач, представники Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України у судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що підтверджується роздруківкою пронаправлення електронного листа позивачу (адреса, вказана у заяві позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами), довідками про доставку документа до електронного кабінету.
Частиною 2 статті 368 КАС України передбаченно, що неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
В судовому засіданні 12.09.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.
Відповідно до частини 1 статті 368 КАС України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого.
Частиною 1 статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно із частиною 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
При цьому, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Разом з тим, не відноситься до підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ч.4 ст.361 КАС України:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Отже, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, проте він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.
Слід зауважити, що частиною 6 статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одному учаснику судового процесу, є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Серед правових підстав звернення з такою заявою, позивач посилається на п. 1 ч. 2 статті 361 КАС України - підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Досліджуючи заяву ОСОБА_1 на предмет того, чи є вказана у заяві обставина нововиявленою, судом встановлено таке.
10 квітня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 06.11.2022 р. №243 Військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді, яку займав до переміщення в Військовій частині НОМЕР_1 з 06.11.2022 р.;
- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, яку займав до переміщення в Військовій частині НОМЕР_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що не погоджується із прийнятим наказом від 06.11.2022 р. №243 Військової частини НОМЕР_1 про виключення його із списків особового складу та всіх видів забезпечення, оскільки будь-які документи, накази, розпорядження чи інші керівні документи щодо вибуття, звільнення, увільнення, переведення, переміщення, призначення на посади не доводились в усному порядку або з ознайомленням під підпис, витяги не надавались, не ознайомлювались в будь-якому іншому порядку. Про існування подібних документів, їх дані та зміст військовослужбовцю нічого достовірно не відомо. Крім того, позивачу було повідомлено, що він виключений зі списків частини з дня, зазначеного у наказі, витяг же з наказу доведений позивачу та виданий в документованій формі лише на його звернення 28.03.2023 р. В зв`язку з викладеним, позивач не міг реалізувати свої права на подання зауважень, клопотань, уточнень, оскарження; протиправно був позбавлений можливості на продовження служби за посадою і до виконання бойових завдань у складі цього підрозділу; позбавлений можливості для просування по службі в підрозділі, розуміння строку перебування на посаді та у військовому званні, від котрих залежить грошове забезпечення. Позивачем дії, спрямовані на здавання посади і справ не здійснювалися, акти не складалися та не підписувалися, що унеможливлює вибуття з однієї військової частини до іншої для подальшого несення служби.
Позивачем з посиланням на Закон України Про військовий обов`язок та військову службу, Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядок проходження військової служби у позові зазначено, що відповідачами порушені вказані норми при складенні та доведенні спірного наказу до позивача, а саме: вказаний наказ мав бути складений і відданий виключно в письмовій формі; виконання наказу мало відбуватися тільки після того, як він був відданий (доведений, оголошений) і підлеглий, котрому наказ віддається, його зрозумів би; командир (начальник) мав пересвідчитися, що наказ відданий підлеглому зрозумілий для нього, не містить формулювань, що допускають подвійне тлумачення, та забезпечити його виконання; при необхідності - до наказу могли бути внесені виправлення; обґрунтовані правові наслідки виконання наказу можуть наступати тільки після віддання наказу і його виконання всіма сторонами в порядку, встановленому чинним законодавством; за підлеглим закріплене право на висловлення своїх зауважень та на оскарження наказу.
Тож підставами позову в частині визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №243 позивачем вказано порушення порядку доведення наказу до особового складу.
Разом з тим, позивач посилаєвся на неотримання згоди військовослужбовців на переведення до іншої військової частини, чим на думку позивача порушено вимоги Положення про проходження військової служби
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у справі № 160/7305/23, яке постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.07.2024 року залишено без змін, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Під час розгляду справи №160/7305/23 судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2022 р. №12, старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.12.2021 р. №25-РС на посаду водія взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 , припис №11 від 13.01.2022 р., з 13.01.2022 р. зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення за нормою №1 (каталог) (обід) з 10.01.2022 р. і вважається таким, що з 13.01.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: витяг з наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.12.2021 р. №25-РС, припис ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.01.2022 р. №11, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 13.01.2022 р.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 р. №455-РС, відповідно до п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 р. №Д-168/дск нижчепойменованих осіб увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 , зокрема, п.192 солдата ОСОБА_1 .

Згідно із витягом із наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.11.2022 р. №243, солдата ОСОБА_1 стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 р. і вибув для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира НОМЕР_2 окремої штурмової бригади сухопутних військ Збройних Сил України. З 06.11.2022 р. виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення 07.11.2022 р. Підстава: наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 р. №455-РС.

Наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 08.11.2022 р. №98 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 08.11.2022 р. №54-РС на посаду старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 р. зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і зазначено вважати таким, що з 08.11.2022 р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

На колективні звернення, позивачу надано копію витягу з наказу по стройовій частині військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 р. №243, відповідно до якого позивача виключено зі списків та усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 23.03.2023 р. №129 визначено, що відповідно абз. 8 п. 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 №745/32197 (самовільне залишення частини) призупинено виплату грошового забезпечення з 23 березня 2023 року нижчепойменованим військовослужбовцям, зокрема, під номером 10, старшому солдату ОСОБА_1 .

Відповідно до акта про отримання документів від 28.03.2023 р., військовослужбовці, зокрема, старший солдат ОСОБА_1 , склали цей акт про те, що на підставі багаторазових звернень на адресу Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_6 щодо роз`яснення правового статусу та кадрових питань, в день складання цього акта переліченим у акті військовослужбовцям вперше був доведений зміст та текст наказу від 06.11.2022 р. №243, виданого військовою частиною НОМЕР_1 по стройовій частині.

У довідці військової частини НОМЕР_6 від 23.03.2023 р. №278/21 зазначено, що інформація стосовно надання припису про вибуття військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_5 , у військовій частині НОМЕР_6 відсутня.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_5 від 02.05.2023 р. №1781/6338 повідомлено, що стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 старшого солдата ОСОБА_1 проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини та направлене повідомлення до Державного бюро розслідувань про скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Внаслідок наведеного, суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 257 Положення №1153/2008, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

З огляду на положення пункту 112 Положення, доказів наявності у позивача випадків при яких для переміщення на нове місце військової служби необхідна згода військовослужбовця матеріали справи не містять та позивачем не доведено, а тому доводи позивача про відсутність опитування та неотримання згоди на таке переведення судом до уваги не беруться.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку, щонаказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 №243 є правомірним.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилається на те, що оскаржуваний наказ ВЧ НОМЕР_1 від 06.11.2022 року № 243 був підписаний командиром ВЧ НОМЕР_1 майором ОСОБА_11 , який був переведений до ВЧ НОМЕР_5 , що зазначено в наказі Головнокомандувача Збройних Сил України №1367 від 03.10.2022 р. На думку заявника станом на 06.11.2022 виключно ОСОБА_8 мав повноваження командира на видання наказів.

Суд зазначає, що предмет позову становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, характер позовної вимоги визначається характером спірних матеріальних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

В контексті наведеного, нововиявленою є обставина, яка може вплинути на сформовані під час розгляду справи висновки суду щодо заявлених позивачем підстав позову.

Разом з тим, обставина щодо підписання наказу від 06.11.2022 №246 командиром військової частини без належних повноважень, що заявлена позивачем як нововиявлена, такою не є, оскільки на думку суду, зазначене є самостійною підставою позову.

Проте, наявність або відсутність повноважень командира військової частини у ОСОБА_10 на момент підписання спірного наказу не було підставою позову в цій справі, оскільки в обгрунтуваннях позовної заяви не вказані, відповідно, зазначені підстави судом не розглядались.

Таким чином, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, проте наведені в заяві ОСОБА_1 обставини, не є нововиявленими в силу частини 4 статті 361 КАС України.

Зважаючи на зазначене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі № 160/7305/23 за нововиявленими обставинами такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформованого у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.47.5)), процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки підстави, наведені заявником не є нововиявленими обставинами в розумінні положень п.1 ч.2 ст. 361 КАС України.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 243, 248, 361, 368, 369 КАС України суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у справі 160/7305/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 13.09.2024 р.

Суддя А.В. Савченко