Справа № 600/135/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 р. м. Чернівці справа № 600/135/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення та 50 відсотків місячного грошового на кожного члена сім`ї військовослужбовця у зв`язку з переведенням на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України провести нарахування та виплату підйомної допомоги ОСОБА_1 в розмірі місячного грошового забезпечення та 50 відсотків місячного грошового на кожного члена сім`ї військовослужбовця у зв`язку з переведенням на нове місце військової служби в інший населений пункт.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 12.02.2022р. по 11.04.2023р. проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України у АДРЕСА_1 . Вказував, що відповідачем за наслідком розгляду відповідного рапорту не виплачено йому підйомну допомогу у зв`язку з переведенням на нове місце служби. Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, оскільки його переведено до військової частини, яка дислокується поза пунктом постійного проживання позивача до призову на військову службу, у зв`язку з чим, позивач впевнений, що така виплата йому гарантована чинним законодавством.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою, серед іншого, відповідачу встановлено 15-денний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в обґрунтування якого зазначив, що Інструкція про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом МВС України №848 від 19.08.2016, жодним чином не стосується військовослужбовців, які призвані на військову службу по мобілізації. Також, відповідач посилався на пропущення позивачем строку звернення до суду з таким позовом, який встановлено ст.233 КЗпП України (в редакції з 19.07.2022) та становить 3 місяці з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав.

Крім того, вказував, що копія рапорту від 25.04.2022р. не може бути допустимим доказом бездіяльності відповідача, оскільки дана копія рапорту не містить доказів про його реєстрацію, відсутні відповідні резолюції про надання або відмову у наданні підйомної допомоги. Водночас, відповідач не заперечує факту, що позивач звертався з рапортом про надання такої допомоги, але рапорт був повернутий з тих підстав, що виплата підйомної допомоги військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період Інструкцією №848 не передбачена.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України від 25.02.2022р ОСОБА_1 призвано на військову службу по мобілізації (а.с.12).

ОСОБА_1 згідно довідки від 11.04.2023р. №12/845-23вих, в період з 12.03.2022р. по 11.04.2023р. проходив військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військовій частині НОМЕР_3 ), який дислокується в Сумській області та виключено зі списків особового складу на підставі наказу по НОМЕР_1 прикордонному загону від 11.04.2023р. №334-ОС. Відповідно до наказу Голови Держприкордонслужби України від 04.03.2023р. №461-ОС вибув для подальшого проходження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону (а.с.10).

25 квітня 2022 року позивачем подано рапорт на ім`я заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника головного відділу полковника ОСОБА_2 з проханням щодо клопотання перед вищим командуванням про виплату підйомної допомоги у зв`язку з переведенням з НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління до НОМЕР_1 прикордонному загону Східного регіонального управління (а.с.11).

Цього ж дня рапортом на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонному загону полковника ОСОБА_3 , полковник ОСОБА_4 клопотав по суті рапорту ОСОБА_1 (а.с.11).

Оскільки рапорт позивача не було розглянуто, останній звернувся до суду з цим позовом та просить визнати таку бездіяльність відповідача протиправною.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003р. №661-IV (далі - Закон №661-IV) визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Згідно із ч.3 ст.25 Закону №661-IV військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) визначені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 9-1 Закону України №2011-XII при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Предметом позову є невиплата позивачу підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення та 50 відсотків на кожного члена сім`ї.

Сторони не заперечують, що позивачу не було нараховано і виплачено підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення. Разом із цим, на думку відповідача, доводи позивача щодо бездіяльності відповідача в цій частині є безпідставними.

Більш детально умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України унормовано в Інструкції, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ від 19.08.2016 №848 (далі - Інструкція №848), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2016 р. за № 1249/29379.

Названий наказ видано відповідно до статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з метою упорядкування виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Пунктом 1 Інструкції №848 передбачено, що військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу (далі - військовослужбовці), що переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, строк навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією органу (підрозділу) Державної прикордонної служби України (далі - орган (підрозділ) Держприкордонслужби), виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

В силу пункту 3 Інструкції №848 підйомна допомога в порядку і розмірах, передбачених пунктами 1 і 2 цієї Інструкції, також виплачується:

військовослужбовцям, які після закінчення підготовки в навчальних центрах Державної прикордонної служби України, до яких вони були прийняті на військову службу за контрактом на посади рядового, сержантського і старшинського складу, призначені на посади в органи (підрозділи) Держприкордонслужби, за умови, що ці органи (підрозділи) дислоковані в інших населених пунктах, ніж навчальні центри;

військовослужбовцям, зарахованим на навчання до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького (далі - Національна академія) зі строком навчання не менше шести місяців без збереження посад за попереднім місцем служби, за умови якщо попереднє місце служби до зарахування в Національну академію знаходилось в іншому населеному пункті;

особам офіцерського складу, які закінчили Національну академію або інші вищі військові навчальні заклади з присвоєнням первинного офіцерського звання та призначені на посади в органи (підрозділи) Держприкордонслужби, дислоковані в інших населених пунктах, ніж вищі військові навчальні заклади.

Отже, наведені вище приписи Інструкції визначають коло осіб, яким виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення, порядок і умови її виплати.

Визначальним для вирішення даного спору, а саме визначення наявності чи відсутності у позивача права на спірну підйомну допомогу є вирішення питання чи відноситься позивач до зазначеного вище кола осіб, тобто чи поширюються положення ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Інструкції №848.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

За змістом пункту 2 статті 6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) видами військової служби є:

- базова військова служба;

- строкова військова служба;

- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

- військова служба за контрактом осіб рядового складу;

- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 призвано на військову службу по мобілізації.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.02.2022р. №59-ОС майора запасу ОСОБА_1 , якого призвано на військову службу по мобілізації призначено начальником групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип В) (ВОС-0210003, 15 тарифний розряд) (а.с.12).

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 18.05.2022р. №215-ОС, зокрема відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 "Про загальну мобілізацію", від 24.02.2022р. №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", призначено майора запасу ОСОБА_1 старшим офіцером (старшим оперуповноваженим прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ).

Суд звертає увагу на те, що зазначені вище накази містять посилання на Указ Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 "Про загальну мобілізацію" як на підставу для призову позивача на військову службу у Держприкордонслужбі.

Необхідно зазначити про порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Так, відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Судом встановлено, що позивач у спірний період проходив у Держприкордонслужбі військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приписи Інструкції №848 та ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які визначають умови виплати підйомної допомоги військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, - не поширюються на позивача, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

З цього приводу також необхідно зауважити про недоречність посилання у позові на Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом МОУ від 05.02.2018р. №45, оскільки такий стосуються військовослужбовців, які проходять військову службу у складі Збройних Сил України. В свою чергу, доводи відповідача у цій частині є обґрунтованими.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених вище обставин, проаналізувавши вищенаведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і суд не знаходить порушення прав позивача з його боку.

Враховуючи наведене, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст.139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

Суддя В.О. Кушнір