Справа № ЗП/260/44/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № ЗП/260/44/24 пров. № А/857/20323/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

представника апелянта Карповича А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в електронній формі в режимі відеоконференції в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року про відмову в забезпеченні позову у справі № ЗП/260/44/24 до подання позовної заяви (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Маєцька Н.Д. в м. Ужгороді Закарпатської області 05.08.2024 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить: 1) зупинити дію рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області (далі також КДКА) від 31.07.2024 року, яким порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 - до вирішення справи судом; 2) заборонити КДКА здійснювати дисциплінарне провадження відносно адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю від 16.11.2011 року № 229).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року про відмову в забезпеченні позову скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішенням КДКА від 31.07.2024 року порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 . Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, адвокат Криворучко Л.С. обліковується у Раді адвокатів міста Києва, її робочим місцем є м. Київ, відтак єдиним законним та легітимним органом адвокатського самоврядування уповноваженим здійснювати відносно адвоката Криворучко Л.С. дисциплінарне провадження є виключно КДКА м. Києва. Відтак, заявник вважає, що рішення КДКА Закарпатської області від 31.07.2024 року є вочевидь протиправним, порушує інтереси адвоката ОСОБА_1 щодо застосування відносно неї законної та належної правової процедури, зокрема, і в частині належного органу здійснення дисциплінарного провадження.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Від КДКА надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечення явки представника.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на дані положення КАС України, а також на скорочені строки розгляду апеляційних скарг на ухвалу суду першої інстанції, а також те, що справа призначена до розгляду ще 12.08.2024 року і у КДКА було достатньо часу та можливостей забезпечити участь у засіданні іншого представника, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності апелянта ОСОБА_1 та представника КДКА.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову за змістом по суті будуть співпадати з предметом позову (який заявник має намір подати), що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд зазначає, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою-третьою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

При цьому, підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку з урахуванням конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою-шостою статті 154 КАС передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти таких висновків.

Під час розгляду заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Одночасно заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням положень статті 150 КАС.

Отже, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є

У постанові від 25 квітня 2023 року у справі № 380/10756/22 Верховний Суд констатував відповідність вжитих заходів забезпечення позову меті застосування такого інституту, спрямованості таких заходів на попередження можливих невідворотних негативних наслідків для прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, за захистом яких він звернувся до суду позовом і відновлення яких, у разі незастосування відповідних заходів, буде неможливим або значно ускладненим, з предметом спору і вимогами, які заявляються позивачем, а також те, що вказані заходи не порушують прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому, предметом оскарження у цій справі є рішення КДКА від 31.07.2024 року, яким порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на ті обставини, що КДКА повторно порушено дисциплінарну справу відносно адвоката Криворучко Л.С. після скасування судом аналогічного рішення КДКА з висновками про порушення підвідомчості розгляду дисциплінарного провадження (справа № 260/10589/23).

У цій справі (260/10589/23) учасниками є ті ж особи, що і у справі, що розглядається, зокрема адвокат Криворучко Л.С. та КДКА.

Вказане судове рішення у справі № 260/10589/23 набрало законної сили і згідно частини першої статті 370 КАС України є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Не вирішуючи наперед питання правомірності рішення КДКА від 31.07.2024 року у випадку його оскарження адвокатом Криворучко Л.С., апеляційний суд вимушений зауважити, що КДКА, як суб`єкт владних повноважень, повинен з надзвичайною обережністю підходити до вирішення таких чутливих питань, які пов`язані із притягненням адвоката до дисциплінарної відповідальності та враховувати при цьому існуючу судову практику, щоб максимально мінімізувати можливі негативні наслідки своїх рішень.

Слід погодитися з доводами представника апелянта в судовому засіданні, що як розгляд дисциплінарної справи, так і ймовірні негативні наслідки дисциплінарного провадження щодо адвоката ОСОБА_1 впливають на реалізацію даною особою права на працю у вигляді здійснення нею адвокатської діяльності, а у випадку зупинення чи позбавлення права на зайняття такою діяльністю особа може бути позбавлена єдиного джерела існування.

Відповідно до частини четвертої статті 150 КАС подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних позивачем рішень може призвести до порушення його конституційного права на працю, суттєво вплинути на майнове становище та ділову репутацію, що істотно ускладнить або навіть унеможливить здійснення ефективного захисту та поновлення його прав і законних інтересів у разі визнання їх судом порушеними.

Зупинення адвокатської діяльності заявника є втручанням в його конвенційні права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист людини та основоположних свобод, в частині права на працю. Таке втручання може бути обґрунтованим виключно у разі його правомірності, тобто після надання судом оцінки правомірності оскаржуваних рішень.

Разом з тим, зважаючи на те, що вказане рішення порушує її право на працю, а також зачіпає права третіх осіб, що звертаються з метою отримання адвокатських послуг, а, відтак, невжиття заходів забезпечення позову може потягнути настання таких негативних наслідків, як спричинення шкоди діловій та професійній репутації.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки наявні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Зупинення оскаржуваного рішення КДКА жодним чином не є вирішенням справи по суті, як про це зазначив в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції.

ОСОБА_1 заявлено клопотання про забезпечення позову у формі зупинення рішення КДКА та заборони КДКА здійснювати дисциплінарне провадження.

Апеляційний суд вважає, що з огляду на наведені вище мотиви, достатнім для убезпечення від можливих негативних наслідків для адвоката Криворучко Л.С. є забезпечення позову у формі зупинення рішення КДКА від 31.07.2024 року.

Одночасно апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на наступні положення КАС України.

Згідно частини другої статті 153 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 157 КАС України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу.

В статті 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року про відмову в забезпеченні позову у справі № ЗП/260/44/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 31.07.2024 року, яким порушено дисциплінарну справу відносно адвоката Криворучко Лариси Сергіївни - до вирішення справи судом.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 12.09.24