Справа № 380/2789/24
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 рокусправа № 380/2789/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним дій протиправними, скасування наказу та стягнення невиплаченої додаткової винагороди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-1), військової частини НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 , відповідач-2) з такими вимогами: - визнати протиправними дії командира ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 в частині невключення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди за липень 2022 р., командира ВЧ НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 та посадових осіб фінансової служби в/ч НОМЕР_2 в частині ненарахування та невиплати додаткової винагороди; - скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 № 109 від 01.08.2022 р.; - стягнути солідарно з відповідачів ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 невиплачену додаткову винагороду за липень 2022 р. в розмірі 100000 грн.

На обгрунтування позовних вимог зазначив, що у період із 05.03.2022 по 28.09.2022 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Вказує, що відповідач не виплатив йому в повному розмірі грошове забезпечення за липень 2022 року, а саме не нарахував та не виплатив додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у бойових діях у зв`язку із вчиненням дисциплінарного правопорушення перебування в нетверезому стані під час несення служби. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року у справі № 202/5324/22 провадження щодо факту перебування його на службі в стані алкогольного сп`яніння закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. У зв`язку із зазначеним вважає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив йому додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. за липень 2022 року.

13.03.2024 року позивач подав клопотання про збільшення розміру позовних вимог, де позовні вимоги виклав у такій редакції:

1) визнати протиправними дії: - командира ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 в частині не включення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністру України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в сумі 100000 грн. та про преміювання за особистий внесок у загальні результати служби в сумі 6819,90 грн. за липень 2022 року;

- визнати протиправними дії командира ВЧ НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 та посадових осіб фінансової служби ВЧ НОМЕР_2 в частині ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністру України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в сумі 100000 грн. та премії за особистий внесок у загальні результати служби в сумі 6819,90 грн. за липень 2022 року;

- скасувати акт службового розслідування від 01.08.2022 року, складений щодо позивача службовими особами ВЧ НОМЕР_1 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 №109 від 01.08.2022;

- стягнути солідарно з ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 невиплачену додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністру України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в сумі 100000 грн. за липень 2022 року та 6819,90 грн. премії за особистий внесок у загальні результати служби за липень 2022 року.

Суд приймає заяву про збільшення розміру позовних вимог до провадження та розглядає справу в межах уточнених позовних вимог.

Відповідач-1 проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що 16.07.2022 відносно позивача було складено протокол ДНК-2/389 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до протоколу встановлено, що ОСОБА_1 15.07.2022 року перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 15.07.2022 року №378 (прилад № 00249, тест №4566 від 15.07.2022р. -1,59 проміле). Крім того, звертає увагу суду, що військовослужбовець не мав при собі особистих документів та з метою уникнення відповідальності вказав невірні особисті дані, а саме неправильне прізвище, по батькові та дату народження про що свідчать пояснення військовослужбовця ОСОБА_1 від 16.07.2022р. Вх. № 751/2. Лейтенант ОСОБА_1 погодився, що він виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, та свою провину визнав, що підтверджується наданими поясненнями від 17.07.2022 року. Відповідач наголошує, що вживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби є самостійною підставою для не нарахування та не виплати військовослужбовцеві щомісячної премії та додаткової винагороди, а тому наявність судового рішення у справі про адміністративне правопорушення не впливає на законність оскаржуваних наказів.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, де проти позову заперечив. Вказує, що у зв`язку із перебуванням позивача у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби 01.08.2022 командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ № 109, відповідно до якого зобов`язав начальника фінансово-економічної служби вжити міри щодо недопущення нарахування додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, та премії за особистий внесок у загальні результати служби за липень 2022 року лейтенанту ОСОБА_1 . Посилаючись на пункт 10 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912, вважає, що у військової частини відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди за липень 2022 року.

Позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що всі доводи відповідача, щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння уже досліджені Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська та за результатами розгляду адміністративної справи судом винесено рішення щодо відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Суд вивчив аргументи учасників справи, викладені в заявах по суті спору, дослідив долучені до матеріалів справи докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

ОСОБА_1 у період з 05.03.2022 р. по 28.09.2022 року проходив військову службу за мобілізацією на посаді офіцера-психолога в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окремий батальйон територіальної оборони) НОМЕР_4 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_2 ), призначений на посаду наказом № 11 від 05.03.2022 р.

Відповідно до довідки від 13.05.2023 № 508 ОСОБА_1 в період із 28.04.2022 по 11.06.2022, з 11.06.2022 по 28.09.2022 брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на території Донецької області (с. Пискунівка) (а.с. 12).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративногосподарської діяльності) № 101/1 від 18.07.2022 року призначено проведення службового розслідування по факту перебування на службі в нетверезому стані лейтенанта ОСОБА_1 15.07.2022 року (а.с. 52).

01.08.2022 року за результатами проведеного службового розслідування складений акт службового розслідування (а.с. 54-55) такого змісту:

«[…] 2. Опис обставин вчиненого правопорушення.

« 15» липня 2022 року о 21 год. 00 хв. на території військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово розташована за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець лейтенант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, несучи військову службу, був виявлений у стані алкогольного сп`яніння чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Факт виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 15.07.2022 року № 378 (прилад № 00249, тест № 4566 від 15.07.2022 - 1,59 проміле).

16.07.2022 року офіцером відділення організації охорони патрульно- постової служби розшуку та діяльності Військової служби правопорядку у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_8 складено протокол ДНК-2/389 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 170-20 КУпАП. […]

3. Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування.

Лейтенант ОСОБА_9 15.07.2022 приблизно о 19.00 перебував в м. Краматорськ Донецької області (місце тимчасового розташування підрозділу військової частини № НОМЕР_1 під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду та військового часу, вжив алкоголь про що свідчать пояснення військовослужбовця від 17.07.2022р. № 752. Приблизно о 21.00 год. 15.07.2022 під час особистого спілкування в молодшим сержантом ОСОБА_10 було виявлено, що лейтенант ОСОБА_9 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчить почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, шатка хода. В подальшому з метою проведення огляду на виявлення вживання алкогольних напоїв лейтенанту ОСОБА_11 було запропоновано пройти огляд на виявлення стан алкогольного сп`яніння шляхом видихання повітря у спеціалізованих прилад для визначення концентрації парів алкоголю в повітрі, що видихається «Алконт-М». В результаті проведеного огляду було встановлено, що військовослужбовець лейтенант ОСОБА_9 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 15.07.2022 року № 378 (прилад № 00249, тест № 4566 від 15.07.2022р. 1,59 проміле). Також даний військовослужбовець не мав при собі особистих документів та з метою уникнення відповідальності вказав невірні особисті дані, а саме невірне прізвище, по батькові та дату народження, про що свідчать пояснення військовослужбовця ОСОБА_12 від 16.07.2022р. Вх.№ 751/2. Лейтенант ОСОБА_9 погоджується, що він виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, та свою провину визнає. Дана подія є порушенням військової дисципліни в підрозділі, а також створює прецеденти для нових порушень серед інших військовослужбовців, що є вкрай недопустимим у військовому колективі. […]

5. Виходячи із вищенаведеного, пропоную наступне:

5.1 Службове розслідування вважати завершеним.

5.2. Враховуючи дані проведених тестів на алкоголь, здійснених приладом «АЛКОНТ-М» зав. № 00249 (тест № 4566 від 15.07.2022 року, результат: 1,59 проміле) визнати офіцера-психолога військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 винним у вчинені дисциплінарного правопорушення - перебування в нетверезому стані під час несення служби.

5.3 У зв`язку з перебуванням лейтенанта ОСОБА_1 у нетверезому стані під час несення служби в бойових умовах рекомендувати ПОЗБАВИТИ ПРАВА на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 тисяч гривень, а також премії за особистий внесок у загальні результати служби за липень 2022 року. […]»

Відповідно до наказу командира військової частини від 01.08.2022 № 109 (а.с. 53):

1. Службове розслідування по факту перебування на службі в нетверезому стані лейтенанта ОСОБА_1 вважати завершеним, визнати винним у вчиненні дисциплінарного правопорушення перебування в нетверезому стані під час несення служби.

2. Начальнику фінансово-економічної служби, лейтенанту ОСОБА_13 вжити міри щодо недопущення нарахування грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168 та премії за особистий внесок у загальні результати служби за липень 2022 року лейтенанту ОСОБА_1 .

Наказом начальника регіонального Управління Сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №110 (по особовому складу) від 18.09.2022 лейтенант ОСОБА_1 , офіцер-психолог НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони, звільнений з військової служби у запас за підпунктом «г» через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку із наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І або ІІ групи. 28.09.2022 ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу батальйону та всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік у Дрогобицький РТЦКтаСП звільнений з військової служби (наказ по стройовій частині №304 від 28.09.2022; а.с.5).

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 справу №202/5324/22 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за частиною 3 статті 172-20 КУпАП (а.с. 6-7).

Суд при вирішенні цього спору застосовує до спірних правовідносин такі норми права:

механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України регулюється Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 1 розділу XVI Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Згідно із абзацом 3 пункту 5 розділу XVI Порядку № 260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (далі - Указ № 64/2022), затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено військовий стан, строк дії якого в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України і який діє дотепер.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. № 168 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією Постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до абзацу 9.8 пункту 9 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29, прийнятою з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника).

Відносини між державою в особі її органів та громадянами, що складаються з приводу проходження військової служби регламентовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ, «Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999р. № 548-XIV), «Дисциплінарним статутом Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999р. № 551-XIV) та «Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. №608).

Дисциплінарний статут Збройних Сил України визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно зі статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 (далі Порядок № 608) службове розслідування може призначатися у разі: - невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; - невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; - неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; - дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; - втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; - порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; - недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; - внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; - повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; - скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Згідно з пункту 3 розділу 2 Порядку, службове розслідування проводиться для встановлення: - неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; - причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; - порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; - причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 Розділу 3 Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до вимог п. 3 Розділу 3 Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Норми пункту 13, 14 Розділу 3 Порядку № 608 передбачають, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Згідно з пунктами 1, 5, 6 Розділу V Порядку № 608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, Розділу VІ Порядку № 608, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Аргументи сторін на обґрунтування своїх позицій зводяться до такого:

- позивач стверджує, що у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та невиплати додаткової винагороди і премії за липень 2022 року немає;

- відповідач посилається на те, що вживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби є самостійною підставою для припинення нарахування та виплати військовослужбовцеві щомісячної премії та додаткової винагороди в місяці вчинення проступку. Факт вчинення проступку встановлено в процесі службового розслідування та підтверджується зібраними доказами, а наявність рішення у справі про адміністративне правопорушення не спростовує законність оскаржуваного наказу.

Надаючи оцінку аргументам сторін суд керується такими мотивами:

ОСОБА_1 із 05.03.2022 по 28.09.2022 проходив військову службу (призваний по мобілізації), в липні 2022 року його підрозділ тимчасово дислокувався на території Донецької області (с.Пискунівка).

За липень 2022 року ОСОБА_1 не був включений до наказу командира про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 100000 грн. та щомісячної премії з тієї підстави, що за наслідками проведеного службового розслідування військовослужбовець визнаний винним у вчиненні дисциплінарного проступку (перебування 15.07.2022 під час несення служби у стані алкогольного сп`яніння).

Оцінюючи аргументи сторін через призму чинного законодавства суд звертає увагу на таке:

відповідно до абзацу 9.8 пункту 9 Окремого доручення № 912/з/29, прийнятого з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. не включаються військовослужбовці, які прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані. При цьому, додаткова винагорода не виплачується за цілий місяць, в якому здійснено таке порушення. Аналогічні положення щодо нарахування та виплати премії містяться у Порядку № 260 - щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке порушення. Таким чином, позбавлення військовослужбовців премій та додаткових винагород внаслідок скоєння ними дисциплінарних правопорушень є правомірним реагуванням командування на дисциплінарні проступки.

Оскільки ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2022 № 109 визнаний винним у вчиненні дисциплінарного правопорушення (перебування в нетверезому стані під час несення служби), то наслідком вчинення військовослужбовцем такого проступку відповідно до положень Окремого доручення № 912 та Порядку № 260 є позбавлення його додаткової винагороди та премії за липень 2022 року (місяць, у якому здійснено правопорушення), про що зазначено в оскаржуваному наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2022 № 109.

Отже, для вирішення цього спору слід пересвідчитися в правомірності рішення відповідача щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні дисциплінарного проступку.

Судячи зі змісту скарг від 02.12.2022 та від 19.05.2023 до військового командування, а також основного аргументу цього позову, ОСОБА_1 ототожнює дисциплінарне та адміністративне провадження та вважає, що:

- командир для реагування на його дії 15.07.2022 повинен був очікувати на рішення суду у справі про адміністративне правопорушення та не мав повноважень робити самостійні висновки щодо оцінки дій військовослужбовця в порядку дисциплінарного провадження;

- рішення суду від 18.11.2022 у справі №202/5324/22 звільняє ОСОБА_1 від доказування у цьому спорі та є достатньою підставою вважати, що позивач не вчиняв дисциплінарного проступку.

Суд визнає такий підхід помилковим з таких мотивів:

Відповідно до статті 61, пункту 22 статті 92 Конституції України:

- виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них;

- ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП). Стаття 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів.

Водночас Дисциплінарний статут Збройних Сил України визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Отже, адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, а одне і те ж діяння особи може оцінюватися як з точки зору дисциплінарної, так і адміністративної/кримінальної відповідальності.

Оцінюючи аргументи позивача щодо закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на спростування факту перебування у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, суд звертає увагу, що місцевий загальний суд прийняв це рішення, виходячи із наведеної ним оцінки процедурних аспектів оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та інших зібраних у справі №202/5324/22 доказів. Разом з тим, стандарти доказування в дисциплінарному провадженні та у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, як і інші аспекти процедури притягнення до цих видів юридичної відповідальності, є різними. Тому постанова про закриття адміністративного провадження від 18.11.2022 у справі №202/5324/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП доводить відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, проте не є беззаперечним доказом на спростування факту вчинення цим військовослужбовцем дисциплінарного проступку. З огляду на це суд відхиляє доводи позивача про те, що закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 автоматично спростовує відсутність у його діях складу дисциплінарного правопорушення як помилкові.

Суд враховує, що оскаржене рішення прийняте за наслідками проведення службового розслідування, в ході якого дисциплінарна комісія на підставі зібраних доказів та пояснень (в т.ч.: - акта огляду на стан алкогольного сп`яніння від 15.07.2022 року № 378, прилад №00249, тест № 4566 від 15.07.2022р. 1,59 проміле, - пояснень молодшого сержанта ОСОБА_14 ; - особистих пояснень ОСОБА_1 ) встановила факт перебування ОСОБА_1 під час несення служби у нетверезому стані.

Так, ОСОБА_1 надав командиру ВЧ НОМЕР_1 письмові пояснення, відповідно до яких навів такі обставини:

- 15.07.2022 близько 18 год. вживав спиртні напої, після чого орієнтовно о 19 год. попрямував в наряд (чергування). На посту, де ОСОБА_15 ніс чергування, його стан після вживання алкогольних напоїв виявив начальник штабу батальйону та скерував військовослужбовця до м. Краматорськ для проходження тесту на вживання алкоголю (а.с.51);

- при складанні відповідного акта [акт огляду на стан алкогольного сп`яніння] і тесту № 4566 в ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 невірно вказав свої дані, написавши « ОСОБА_16 » замість « ОСОБА_1 »» (а.с. 50).

Зміст цих пояснень ОСОБА_1 разом із іншими матеріалами службового розслідування (в т.ч. акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального засобу):

- підтверджує факт вживання військовослужбовцем 15.07.2022 алкоголю та перебування в стані алкогольного сп`яніння на службі (на чергуванні);

- пояснює, чому відрізняються підписи та ПІБ в чеку алкотестера ( ОСОБА_1 після доставки з АДРЕСА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для огляду на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу фактично створював перешкоди в документуванні свого стану з метою уникнення притягнення до відповідальності, для чого змінив підпис і вказав недостовірні персональні дані).

Позивач у цій справі ніяк не коментує зміст власних письмових пояснень від 16.07.2022 та 17.07.2022 та не заперечує їх допустимість чи достовірність. Разом з тим, зі змісту рішення суду від 18.11.2022 у справі №202/85324/22 зрозуміло, що ОСОБА_1 в жовтні 2022 року надіслав місцевому суду, що розглядав питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, письмові пояснення, в яких стверджував, що мав неприязні стосунки з командиром ВЧ та в липні 2022 року написав пояснення під тиском та загрозою його життю, тому просить їх не враховувати при розгляді справи. З огляду на те, що це єдина відома суду позиція ОСОБА_1 щодо його ж письмових пояснень, в яких він визнавав вину у вчиненні дисциплінарного проступку, суд повинен надати цим доказам оцінку на предмет їх достовірності та допустимості.

Пояснення ОСОБА_1 про написання письмових пояснень (в яких військовослужбовець визнавав вживання алкоголю на службі, а також вказання ним недостовірних персональних даних при огляді на стан алкогольного сп`яніння в ІНФОРМАЦІЯ_4 ) внаслідок погроз та тиску з боку командира не підтверджуються будь-якими доказами та є голослівними. Враховуючи посаду позивача (психолог військової частини), ОСОБА_1 за своїм фахом повинен володіти навиками витримки, самовладання, стійкості до стресу та здатністю до опору психологічному тиску. Суд також враховує, що ОСОБА_1 є особою з вищою освітою та військовослужбовцем офіцерського складу, а отже у випадку вчинення щодо нього протиправних дій та/або тиску, будучи впевненим у своїй невинуватості, позивач міг та повинен був діяти оперативно та у стислі строки (кілька днів) повідомити про тиск з боку командира ВЧ НОМЕР_1 за командою вищого командира або правоохоронні органи. Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких доказів звернення щодо тиску командира при написанні письмових пояснень щодо подій 15.07.2022, напр. скарги на дії командира ВЧ НОМЕР_1 до вищого командира, до Військової служби правопорядку чи військової прокуратури. Суд також враховує, що ОСОБА_1 особисто підписав складений 16.07.2022 протокол без будь-яких зауважень чи заперечень, а також отримав його копію, а у власноручних письмових поясненнях визнав факт вживання алкогольних напоїв та перебування в стані сп`яніння в наряді (на чергуванні), розкаювався про свій вчинок.

В цій справі відсутні належні докази ознайомлення ОСОБА_1 з висновком службового розслідування та оскарженим наказом (напр., розписка про отримання примірника тощо). Разом з тим, ця обставина не свідчить про протиправність оскарженого рішення та була врахована судом на стадії відкриття провадження у цій справі, оскільки суд визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом та поновив цей строк. Більше того, щонайпізніше у вересні 2022 року ОСОБА_1 був достеменно обізнаний зі змістом висновка за наслідками службового розслідування його дій 15.07.2022 та прийнятого рішення, оскільки отримав відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.09.2022 на його звернення щодо виплати грошового забезпечення за липень 2022 року (а.с.4). Проте ОСОБА_1 згадує про тиск командира при написанні ним письмових пояснень в липні 2022 року єдиний раз - в жовтні 2022 року, в тексті скерованих на адресу місцевого суду письмових пояснень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності №202/5324/22 (а.с.6 зворот); при цьому такі пояснення подані вже після звільнення позивача з військової служби в вересні 2022 року. Водночас в скаргах до командира ВЧ НОМЕР_6 від 02.12.2022 та до вищого командування (ВЧ НОМЕР_2 ) від 19.05.2023 ОСОБА_1 скаржиться лише на невиплату йому додаткової винагороди за липень 2022 року та відсутність в нього рішень за результатами службового розслідування, проте ніде не згадує про будь-які факти тиску на нього при написанні письмових пояснень від 16.07.2022 та від 17.07.2022 щодо подій 15.07.2022, в яких він визнавав факт вживання алкоголю на чергуванні (в наряді).

Оцінюючи описану хронологію подій суд дійшов висновку, що позивач стверджує про тиск на нього 16-17.07.2022 з метою визнання вини у вчиненні дисциплінарного проступку лише в письмових поясненнях до місцевого суду в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, проте жодного разу впродовж тривалого часу не повідомляв про такі факти у належний спосіб за командою вищому командиру чи до правоохоронних органів. За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довів факту тиску на нього з метою визнання військовослужбовцем вини при написанні ним пояснень від 16.07.2022, 17.07.2022. Отже, письмові пояснення ОСОБА_1 є допустимими та достовірними доказами на підтвердження подій, що мали місце 15.07.2022 та в сукупності з іншими доказами такі є достатніми для підтвердження факту перебування позивача 15.07.2022 в наряді (на чергуванні) в стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкогольних напоїв на службі.

Суд наголошує, що військова служба є службою особливого характеру, а військовослужбовці в силу свого статусу повинні беззаперечно дотримуватися встановленого порядку проходження такої служби та службової дисципліни, особливо в умовах воєнного стану. Виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння є грубим порушенням військової дисципліни. Суд визнає зібранні в ході службового розслідування докази належними та достатніми для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення проступку (перебування в нетверезому стані під час несення служби) незалежно від того, яким чином вирішене питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ відповідача від 01.08.2022 року №109 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні дисциплінарного правопорушення відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України. Оскільки позбавлення ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за липень 2022 є наслідком визнання його винним у вчиненні дисциплінарного проступку (перебування у нетверезому стані під час несення служби), то суд визнає такі дії відповідача правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними та не підлягають до задоволення. Аналогічно суд вирішує похідні позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів додаткової грошової винагороди та премії.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 також є безпідставними. Так, акт службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер. За своєю правовою природою акт службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення. Акти службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, акт за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації. Водночас обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. З огляду на це, в задоволенні вимог про скасування акта розслідування слід відмовити (відповідає висновку про застосування норм права, викладеному в постанові КАС ВС від 28.04.2022 у справі № 240/10485/19).

Враховуючи висновок суду по суті позову та керуючись встановленими ст. 139 КАС України правилами розподілу судових витрат суд покладає усі понесені позивачем судові витрати на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович