Справа № 420/13142/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Замостенчук А.О.,

сторін:

від позивачів:

- Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області Клюкін К.І. на підставі посвідчення,

- Міністерства культури та інформаційної політики України не з`явився,

- Департаменту культури, національностей, релігій та об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністративної не з`явився,

Від відповідачів:

- Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Самбурський О.Б. на підставі довіреності,

- Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не з`явився,

Від третіх осіб:

- Одеської обласної державної (військової) адміністрації Трофімчук Н.В. на підставі довіреності,

- Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області (, місце знаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул.. Дмитрівська, 63) в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул.. Івана Франка, 19), Департаменту культури, національностей, релігій та об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністративної (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Вознесенська, 139) та Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Вознесенська, 139) за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська обласна державна (військова) адміністрація (, місце знаходження: 65032, м. Одеса, пр.-т.Шевченко, 4) та Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (, місце знаходження: 65078, м.Одеса, вул. Космонавтів, 34) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 29.04.2024 року надійшла позовна заява керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області (, місце знаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул.. Дмитрівська, 63) в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул.. Івана Франка, 19), Департаменту культури, національностей, релігій та об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністративної (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул.. Канатна, 83) до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) та Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Вознесенська, 139), в якій позивач просив:

- Визнати протиправною бездіяльність Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) та Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Вознесенська, 139) щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені у складі генерального плану м. Рені.

- Зобов`язати Ренійську міську раду Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) та Виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Вознесенська, 139) вчинити дії відповідно до вимог законодавства, спрямовані на розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м.Рені у складі генерального плану м. Рені.

Ухвалою від 06 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Ренійською міською радою та Виконавчим комітетом Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, не вжито жодних заходів для розроблення, погодження та скерування на затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, чим допущено порушення вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства,

Представник зазначає, що згідно з ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для населених пунктів, занесених до Списку історичних населених місць України, в межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини. Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Так, відповідно до загальних положень ДБН Б.2.2-3:2021 «Склад та зміст історико-архітектурного опорного плану населеного пункту» історико-архітектурний опорний план виконують у складі генерального плану населеного пункту для всіх населених пунктів, що занесені до Списку історичних населених місць України.

Проте, представник звертає увагу, що всупереч вимогам законодавства України Ренійською міською радою Ізмаїльського району Одеської області та Виконавчим комітетом Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не вжито жодних заходів, спрямованих на розроблення, погодження та скерування на затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені, що підтверджується інформацію Ренійської міської ради від 30.01.2024 № 38/279-834.

Оскільки, відповідачами, в межах своїх повноважень, не прийнято рішення про розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені, договір з метою його виготовлення не укладено, також рішень про погодження цієї документації не приймалося, таким чином в діях відповідачів наявна протиправна бездіяльність в частині невиконання вимог чинного містобудівного законодавства та законодавства про охорону культурної спадщини щодо замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - міста Рені, його погодження та скерування на затвердження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Через канцелярію суду 20.05.2024 року від Ренійської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

Історико-архітектурні опорні плани населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, є невід`ємною складовою генеральних планів, які, в свою чергу, мають відповідати комплексному плану.

Рішенням Ренійської міської ради від 20.03.2020 № 814-VІІ затверджена Програма забезпечення розроблення містобудівної документації в місті Рені Одеської області на 2020-2021 роки. В подальшому до вказаного рішення вносили зміни.

Так, Програмою забезпечення розроблення містобудівної документації населених пунктів Ренійської міської територіальної громади на 2020-2024 роки, в редакції рішення Ренійської міської ради від 15.03.2024 № 1090-VІІІ, на 2023 2024 роки передбачені заходи з розроблення комплексного плану просторового розвитку території Ренійської міської територіальної громади, а також розроблення генерального плану та історико-архітектурного опорного плану м. Рені (м. Рені входить до Списку історичних населених місць України), як складової генерального плану м. Рені.

Як вже зазначалося, генеральний план має відповідати комплексному плану.

Однак, станом на теперішній час Ренійська міська рада не може прийняти рішення про розроблення комплексного плану, так як комплексний план розробляється на територію територіальної громади.

У 2022 році виконком Ренійської міської ради звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за роз`ясненнями стосовно встановлення меж Ренійської ТГ.

Рішенням Ренійської районної ради народних депутатів від 21.02.1992 № 105, затверджені проекти формування території та встановлення меж міської та сільських Рад народних депутатів Ренійського району Одеської області, визначено межі та площі територій Ренійської районної ради, Ренійської міської ради, Лиманської, Долинської, Котловинської, Нагірненської, Новосільської, Орлівської та Плавнівської сільських Рад народних депутатів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 720-р (далі Розпорядження № 720-р) визначено нові адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Одеської області, в тому числі і Ренійської ТГ, до складу якої увійшли території Ренійської, Долинської, Лиманської, Орлівської, Новосільської, Котловинської, Нагірненської та Плавнівської територіальних громад. Таким чином, землі, визначені рішенням Ренійської районної ради народних депутатів від 21.02.1992 № 105, як землі Ренійської районної ради, не увійшли до складу Ренійської територіальної громад.

Станом на сьогодні питання територіальної належності територій, які знаходяться у середині Ренійської ТГ площею - 34 384 га, не вирішене, тому поки не будуть внесені зміни до Розпорядження № 720-р Ренійська міська рада не зможе прийняти рішення про розроблення комплексного плану, а також розробити генеральний план адміністративного центру м. Рені зі складовою частиною історико-архітектурним опорним планом.

Через канцелярію суду 20.05.2024 року від Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації надійшли пояснення по справі, відповідно до яких представник просить задовольнити заявлені позовні вимоги, з огляду на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №92 внесено зміни до пунктів 8, 9 Порядку № 318 та визначено, що проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць розробляється з врахуванням вимог затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану.

Проте, в Департаменті відсутня інформація щодо стану розробки зазначеної документації.

Окрім того, представник зазначає, що за інформацією Ізмаїльської районної державної адміністрації Ренійською міською радою затверджена Програма забезпечення розроблення містобудівної документації населених пунктів Ренійської міської територіальної громади на 2020-2024 роки. 17 березня 2023 року Ренійською міською радою було прийнято рішення щодо внесення змін до рішення Ренійської міської ради від 12 грудня 2022 року №667-VIII «Про бюджет Ренійської міської територіальної громади на 2023 рік», згідно з яким передбачено видатки на виготовлення картографічної основи у цифровій формі в державній системі координат, у масштабі 1:10000 на територію Ренійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області площею 861,24 кв км. На підставі договору від 27 квітня 2023 року №14 ТОВ «АНАЛІТИКА» виконує роботи зі створення (оновлення) картографічної основи у цифровій формі масштабу 1:10000 та 1:2000 для розроблення комплексного плану просторового розвитку Ренійської міської територіальної громади Одеської області та генеральних планів населених пунктів.

Також, через канцелярію суду 21.05.2024 року від виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує з аналогічних підстав вказаних у відзиві Ренійської міської ради.

Через канцелярію суду 03.06.2024 року від Ізмаїльської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог та в повному обсязі заперечує проти доводів викладених у відзивах на позовну заяву.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 04.06.2024 року клопотання представника відповідача задоволено та залучено до участі у справі: третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська обласна державна (військова) адміністрація (, місце знаходження: 65032, м. Одеса, пр.-т.Шевченко, 4) та Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (, місце знаходження: 65078, м.Одеса, вул.. Космонавтів, 34).

Через канцелярію суду 10.06.2024 року від Ренійської міської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник заперечує проти доводів позивача та наполягає на відмові у позові.

Через канцелярію суду 11.06.2024 від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшли додаткові пояснення, відповідно до змісту яких представник зазначає, що згідно з підпунктом 16 пункту 4 Положення, Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території області. При цьому, повноважень, щодо затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного м. Рені, в Головного управління відсутні, з огляду на те, що зазначене не закріплене в Положенні.

Таким чином, наведені в адміністративному позові обставини не впливають на права та обов`язки Головного управління.

Через канцелярію суду 17.06.2024 року від Одеської обласної державної адміністрації надійшли письмові пояснення, в яких представник підтримує заявлені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні з огляду на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2001 року № 878 м. Рені Одеської області входить до Списку історично населених місць України.

Постановою Верховної Ради України (Відомості Верховної Ради України, 2020 № 33) утворено Ізмаїльський район (з адміністративним центром у місті Ізмаїл) у складітериторій Вилківської міської, Ізмаїльської міської, Кілійської міської, Ренійської міської, Саф`янськоїсільської, Суворовської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» створена Ренійська територіальна громада з адміністративним центром територіальної громади - м. Рені.

Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм, на Ренійську міську раду Ізмаїльського району Одеської області та її виконавчий комітет покладається обов`язок із вчинення низки дій щодо замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені, здійснення контролю за його виготовленням, погодження та подальшого його скерування на затвердження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Однак, виходячи з матеріалів справи, всупереч вищевказаних вимог законодавства України, Ренійською міською радою Ізмаїльського району Одеської області та Виконавчим комітетом Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не вжито жодних заходів, спрямованих на розроблення, погодження та скерування на затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені.

Таким чином, у зв`язку із бездіяльністю Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Виконавчого комітету Ренійськоїміської ради Ізмаїльського району Одеської області щодо невжиття заходів, спрямованих на виготовлення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені, погодження та подальшого його скерування на затвердження до центрального органу виконавчої влади, існує загроза самовільної, хаотичної або неконтрольованої забудови історичних центрів на території громади, руйнування пам`яток історії та культури, знищення історичної спадщини громади.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 02.07.2024 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

На відкрите судове засідання не з`явились представники Міністерства культури та інформаційної політики України, Департаменту культури, національностей, релігій та об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, повідомлені належним чином в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Представник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області у вступному слові заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з підстав викладених у позові та відповіді на відзиви.

Представник Ренійської міської ради заперечував проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Представник третьої особи Одеської обласної державної адміністрації підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Постановою Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 року затверджено Список історичних населених місць України, до якого включено як історично населене місце м. Рені Одеської області. (т.1а.с.27-36).

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 21.09.2020 року № 11439/6.11.1 Міністерство культури та інформаційної політики України повідомило голову Ренійської міської ради про необхідність вжиття заходів щодо приведення у відповідність до вимог ст.. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» генерального плану історичного населеного міста Рені Одеської області та розробки і затвердження в установленому порядку ІАОП (а.с. 71-74,т.1).

Суд встановив, що Ізмаїльською окружною прокуратурою 18.01.2024 року за №59-284ВИХ-24 на адресу Ренійської міської ради скеровано запит про надання інформації щодо розробки Історико-архітектурного опорного плану м.Рені Одеської області. (т.1а.с.55-59)

Відповідно до листа від 30.01.2024 року на запит прокуратури Ренійською міською радою надано відповідь, з якої вбачається, що Ренійською міською радою затверджена Програма забезпечення розроблення містобудівної документації населених пунктів Ренійської міської територіальної громади на 2020-2024 роки (в тому числі історико-архітектурного опорного плану м. Рені). Але, відповідно до п, 19 Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 № 590 із змінами, видатки на закупівлю послуг з розроблення містобудівної документації не належать до переліку першочергових видатків бюджет. (т.1а.с.50-54)

Відповідно до інформації від Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини від 29.02.2024 року у Департаменту відсутня інформація щодо розробки визначеної документації. Водночас, за інформацією Ізмаїльської районної державної адміністрації Ренійською міською радою затверджена Програма забезпечення розроблення містобудівної документації населених пунктів Ренійської міської територіальної громади на 2020-2024 роки. 17 березня 2023 року Ренійською міською радою було прийнято рішення щодо внесення змін до рішення Ренійської міської ради від 12 грудня 2022 року №667-VIII «Про бюджет Ренійської міської територіальної громади на 2023 рік», згідно з яким передбачено видатки на виготовлення картографічної основи у цифровій формі в державній системі координат, у масштабі 1:10000 на територію Ренійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області площею 861,24 кв км. На підставі договору від 27 квітня 2023 року №14 ТОВ «АНАЛІТИКА» виконує роботи зі створення (оновлення) картографічної основи у цифровій формі масштабу 1:10000 та 1:2000 для розроблення комплексного плану просторового розвитку Ренійської міської територіальної громади Одеської області та генеральних планів населених пунктів.(т.1а.с.60)

Також, судом встановлено, що відповідно до листа Управління дозвільно-погоджувальної документації Міністерства культури та інформаційної політики України від 11.03.2024 року повідомлено, що МКІП зверталось до голови Ренійської міської ради листом від 21.09.2020 року в якому наголошувало на необхідності неухильного дотримання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення ІАОП. Проте, відповіді не надходило та відповідних документів також не надходило. (т.1а.с.66-67, 71-74)

Станом на дату розгляду справи історико-архітектурний опорний план м. Рені Одеської області відсутній.

Прокурор вважає протиправною бездіяльність Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені у складі генерального плану м. Рені, у зв`язку з чим, звернувся до суду в інтересах держави з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у межах спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У Законі України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі- Закон №1697-VII) визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у не кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У справі, що розглядається, прокурор у позовній заяві зазначив, що порушення інтересів держави у спірному випадку полягає в тому, що у зв`язку з незатвердженням історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця, об`єкти, що знаходяться на його території, фактично позбавлені належного правового захисту й перебувають під загрозою руйнування або спотворення.

Оскільки органи, уповноважені державою на захист інтересів держави, не здійснюють надані їм повноваження, до цього часу до суду з відповідним позовом не звернулися, то такий позов подано прокурором у межах своєї компетенції, передбаченої статтею 131-1 Конституції України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України та Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність. В силу вимог ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», однією із основних вимог до містобудівної діяльності є охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів. Закон України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон №1805-ІІІ) регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь. Визначає, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України від 08 червня 2000 року № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон № 1805-ІІІ).

Згідно з визначеннями, які наведені у статті 1 Закону № 1805-ІІІ:

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

- історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України;

- історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Статтею 6 Закону № 1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини.

Так, згідно з частиною 2 указаної статті до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, серед іншого, належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках місцевого значення, історико-культурних заповідних територіях та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані об`єктів культурної спадщини; підготовка пропозицій та проектів розпоряджень щодо проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об`єктів культурної спадщини, відповідного використання пам`яток та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади; ) виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини 4 статті 32 Закону № 1805-ІІІ з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, затверджується Кабінетом Міністрів України.

У кожному історичному населеному місці визначається один або більше історичний ареал.

Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Частинами 4, 5 статті 17 Закону № 3038-VI передбачено, що для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.

Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації.

Відомості про зазначені в історико-архітектурному опорному плані: об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території вносяться до Державного земельного кадастру в порядку, встановленому відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» як обмеження у використанні земель у сфері забудови.

Відповідно до частини 7 статті 17 Закону № 3038-VI виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Підпунктом 6 пункту «а» частини 1 статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Окрім цього, серед делегованих повноважень згідно з підпунктом 5 пункту «б» вказаної статті Закону № 280/97-ВР визначені повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради щодо організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 32 Закону № 280/97-ВР серед власних (самоврядних) повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради також передбачені повноваження щодо створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел.

Підпунктом 10 пункту «б» вказаної статті Закону № 280/97-ВР передбачено, що до делегованих повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, віднесено забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Відповідно до статті 32 Закону № 3038-VI Кабінет Міністрів України постановою від 13 березня 2002 року №318 затвердив Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць (далі - Порядок № 318).

Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 12 Порядку № 318 історичні ареали визначаються тільки в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Історичний ареал охоплює історично сформовану частину населеного місця, що зберегла старовинний вигляд, розпланування і характер забудови.

Режими використання історичних ареалів визначаються їх історико-культурним потенціалом (кількістю, видами, типами і категоріями об`єктів культурної спадщини, загальною містобудівною структурою, наявністю чи відсутністю заповідників, а також установленими зонами охорони пам`яток).

Відповідальними за визначення меж і режимів використання історичних ареалів є Мінкультури та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини.

Межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць.

Історичний ареал - це найбільш освоєна в минулому і добре збережена частина території населеного місця, що відрізняється традиційним характером середовища і значною кількістю об`єктів культурної спадщини від інших, менш освоєних або погано збережених частин населеного місця.

Межі історичних ареалів слід проводити вздовж розпланувальних і природних рубежів, що відокремлюють історичний ареал від решти міських територій, і визначати історико-архітектурним опорним планом населеного місця. Історико-архітектурні опорні плани розробляються на основі комплексних досліджень усієї території історичного населеного місця та його найближчого оточення.

У разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону.

Історичний ареал є спеціально виділеною у населеному місці територією історико-культурного значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних і містобудівних документах та розглядатися як специфічний об`єкт містобудівного проектування.

У межах населеного місця може бути визначено один або кілька історичних ареалів.

Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 вересня 2021року № 926 затверджено Порядок розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації (далі - Порядок № 926).

Згідно з пунктом 1.1 Порядку № 926 цей нормативно-правовий акт визначає склад, зміст, механізм розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації на місцевому рівні: комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, а також склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту.

Відповідно до підпункту 12 пункту 2 Порядку № 926 історико-архітектурний опорний план - науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України, згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», містить відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території.

Відповідно до підпункту 4 пункту 43 Порядку № 926 під час розроблення генеральних планів населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, здійснюється розроблення історико-архітектурного опорного плану відповідно до завдання, цього Порядку, державних будівельних норм та інших норм законодавства.

Зазначені в історико-архітектурному опорному плані відомості є підставою для встановлення обмежень у використанні земель та враховуються під час розроблення планувальних рішень.

Згідно з пунктами 34, 35 Порядку № 926 рішення про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів території) щодо території територіальної громади, а також оновлення і внесення змін до неї приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчий орган сільської, селищної і міської ради, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовником розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій) (далі - замовник), який організовує розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради, незалежно від визначених відповідно до закону джерел фінансування.

Відповідно до пунктів 54 - 56 Порядку № 926 рішення про розроблення (внесення змін) історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін, погодження та подання історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної місцевої ради.

Історико-архітектурний опорний план розробляється для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у складі генерального плану населеного пункту.

Під час розроблення історико-архітектурного опорного плану визначаються межі історичних ареалів та наносяться на його основне графічне креслення.

У межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови.

Пунктами 57, 58 Порядку № 926 передбачено, що одночасно з історико-архітектурним опорним планом населеного пункту до генерального плану населеного пункту під час затвердження в межах території територіальної громади можуть включатися відомості про правові режими використання історичних ареалів населених місць та межі та режими використання зон охорони пам`яток, які затверджені в установленому порядку відповідною науково-проектною документацією.

Науково-проектну документацію щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану, визначення режимів використання історичних ареалів, а також зон охорони пам`яток як взаємодоповнюючі документи доцільно замовляти, розробляти та затверджувати одночасно.

Відповідно до пункту 60 Порядку № 926 історико-архітектурні опорні плани та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними місцевими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що історико-архітектурний опорний план - це науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України та містить, зокрема відомості про межі використання історичних ареалів населених місць. Тобто, межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць. Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури. Таким чином, межі і режими використання зон охорони пам`яток історичних ареалів можуть застосовуватись лише у випадку їх затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, яким у цьому випадку є Мінкультури.

Історико-архітектурний опорний план розробляється для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у складі генерального плану населеного пункту. Під час розроблення історико-архітектурного опорного плану визначаються межі історичних ареалів та наносяться на його основне графічне креслення. У межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови. Згідно п. 57 Порядку одночасно з історико-архітектурним опорним планом населеного пункту до генерального плану населеного пункту під час затвердження в межах території територіальної громади можуть включатися відомості про правові режими використання історичних ареалів населених місць та межі та режими використання зон охорони пам`яток, які затверджені в установленому порядку відповідною науково-проектною документацією. Науково-проектну документацію щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану, визначення режимів використання історичних ареалів, а також зон охорони пам`яток як взаємодоповнюючі документи доцільно замовляти, розробляти та затверджувати одночасно.

Згідно п. 60 Порядку розроблення історико-архітектурні опорні плани та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними місцевими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Відповідно до п.п. 62-63 Порядку в історико-архітектурному опорному плані зазначаються відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та за наявності буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та за наявності зони охорони пам`ятки; пов`язану з об`єктами культурної спадщини історичну забудову (значні і рядові історичні будівлі); землі історико- культурного призначення; місця втрачених будинків, споруд, оборонних укріплень, що мали важливе історичне або містобудівне значення; дисгармонійні будівлі та споруди; природоохоронні території та об`єкти, охоронювані археологічні території; за наявності режими використання історичних ареалів населених місць; історикокультурні заповідники, історико-культурні заповідні території та за наявності їх зони охорони. Вибір організації-розробника (суб`єкта господарювання, який має право здійснювати розроблення) історико-архітектурного опорного плану, що здійснюється із залученням бюджетних коштів, кредитів, наданих під державні гарантії, проводиться відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п. 76 Порядку розроблення історико-архітектурний опорний план - розробляється у складі генерального плану населеного пункту, що входить до Списку історичних населених місць України; розробляється відповідно до пунктів 52- 68, 90 цього Порядку, вимог державних будівельних норм та інших норм законодавства.

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 року затверджено Список історичних населених місць України, до якого включено як історично населене місце місто Рені Одеської області.

В силу вимог частини 4 статті 17 Закону № 3038-VI для вказаного населеного пункту у складі генерального плану повинен бути розроблений історико-архітектурний опорний план, обов`язок розроблення, погодження та подання якого на розгляд відповідної місцевої ради відповідно до пункту 55 Порядку № 926 покладений на виконавчий орган Ренійську міську раду Ізмаїльського району Одеської області.

Судом встановлено, що Управління дозвільно-погоджувальної документації Міністерства культури та інформаційної політики України від 11.03.2024 року повідомлено, що МКІП зверталось до голови Ренійської міської ради листом від 21.09.2020 року, в якому наголошувало на необхідності неухильного дотримання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення ІАОП. Проте, відповіді на вказаний лист не надходило та відповідних документів також не надходило.

Наведені докази підтверджують відсутність історико-архітектурного плану міста Рені Одеської області.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог пункту 60 Порядку № 926 обов`язок затвердження історико-архітектурного опорного плану покладений на відповідну місцеву раду, натомість на Мінкультури згідно з вимогами пункту 12 Порядку № 318 покладений обов`язок щодо затвердження визначених науково-проектною документацією меж історичних ареалів.

Судом встановлено, що у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади (Міністерства культури України) через Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації історико-архітектурний опорний план міста Рені Одеської області не скеровувався.

Стосовно посилання представника відповідача на те, що на теперішній час Ренійська міська рада не може прийняти рішення про розроблення комплексного плану, так як комплексний план розробляється на територію територіальної громади, а існує відкрите питання щодо стосовно встановлення меж Ренійської ТГ, суд зазначає, що позивачу потрібно вжити заходи щодо розробки та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені, що необхідно для збереження історичних та архітектурних пам`ятників історично населеного місця міста Рені. При цьому судом встановлено, що чинний генеральний план міста Рені існує.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що не вживши дій щодо скерування у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини (Мінкультури) історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця міста Рені Одеської області, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, вчинив протиправну бездіяльність, наслідком якої, із урахуванням п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, є необхідність зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України, Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації є обґрунтованими, позов підлягає задовольнити повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи. Враховуючи те, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, під час подання позову поніс лише судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, тому судові витрати з відповідача не стягуються, підстави для стягнення судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області (, місце знаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул.. Дмитрівська, 63) в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул.. Івана Франка, 19), Департаменту культури, національностей, релігій та об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністративної (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул.. Канатна, 83) до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) та Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська обласна державна (військова) адміністрація (, місце знаходження: 65032, м. Одеса, пр.-т.Шевченко, 4) та Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (, місце знаходження: 65078, м.Одеса, вул.. Космонавтів, 34) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) та Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) щодо невжиття заходів, спрямованих на розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м. Рені у складі генерального плану м. Рені.

Зобов`язати Ренійську міську раду Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) та Виконавчий комітет Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (, місце знаходження: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул.. Вознесенська, 139) вчинити дії відповідно до вимог законодавства, спрямовані на розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м.Рені у складі генерального плану м. Рені.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 12» вересня 2024 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко