Справа № 340/1497/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 340/1497/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 року (головуючий суддя Пасічник Ю.П.)

в адміністративній справі №340/1497/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 14.03.2024 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у призначенні пенсійного забезпечення за вислугою років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити призначення пенсійного забезпечення за вислугою років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року з 24.10.2022 року. Позов мотивований тим, що позивач проходив службу в органах податкової міліції ДФС України, а згідно наказу №0069-о/д від 21.09.2021 звільнений за пунктом 64 підпункту "г" (через скорочення штатів) Положення з 24.09.2021. Станом на дату звільнення вислуга років становила в календарному обчисленні 17 років 00 місяців 16 днів, в пільговому 25 років 01 місяць 11 днів. Вказує, що після звільнення, двічі, у липні та грудні 2023 р. самостійно звертався до відповідача із заявою та необхідним пакетом документів для призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року. Відповідач відмовляв у призначенні пенсії зважаючи на те, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, заява про призначення пенсії подається до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій. За звернення позивача, голова комісії з реорганізації ГУ ДФС в Кіровоградській області, листом від 12.12.2023 №75 поінформував, що відповідно до постанови КМУ від 21.07.2021 №761, ДФС припинило виконання функцій центрального органу виконавчої влади, що унеможливлює підготовку та подання документів до органів ПФУ України для призначення пенсії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у призначенні пенсійного забезпечення за вислугою років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2023 р. про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії за вислугою років, відповідач обґрунтовує відмову необхідністю звернення за призначенням пенсії виключно через уповноважений структурний підрозділ, а не відсутністю необхідної вислуги років. Зазначив, що перелік уповноважених органів (структурних підрозділів), не містить Державної фіскальної служби України та її головних управлінь. Зважаючи на те, що позивач звільнявся з податкової міліції ДФС, обов`язок звернення за призначенням пенсії через уповноважений структурний підрозділ ДФС не може покладатись на позивача.

Разом з тим, оскільки відповідач за результатами розгляду заяви позивача обмежився лише направленням листа, який не може вважатись рішенням в розумінні положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, тому дійшов висновку зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2023 р. про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року. та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове, яким позов в цій частині задовольнити.

Вказує, що фактично, позивач виконав всі умови, однак відповідачем порушені права

на пенсійне забезпечення.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що станом на 21.09.2021 року у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу ДФС України від 0069-о/д від 21.09.2021, позивача звільнено з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпункту "г" Положення (а.с.10).

Відповідно до вищевказаного наказу станом на дату звільнення вислуга років становила в календарному обчисленні 17 років 00 місяців 16 днів, в пільговому 25 років 01 місяць 11 днів.

Позивач 30.11.2023 р. звернувся до голови комісії з реорганізації ГУ ДФС в Кіровоградській області з листом щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подання про призначення пенсії відповідно до документів, що знаходяться в особовій справі (а.с.25,26).

Листом від 12.12.2023 №75 голова комісії з реорганізації ГУ ДФС в Кіровоградській області, поінформував, що відповідно до постанови КМУ від 21.07.2021 №761, ДФС припинило виконання функцій центрального органу виконавчої влади, що унеможливлює підготовку та подання документів до органів ПФУ України для призначення пенсії (а.с.27,28).

22.12.2023 р. позивач особисто звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (а.с.29-31).

Листом від 10.01.2024 р. відповідач поінформував позивача, що призначення пенсії особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи (а.с.32).

Позивач вважає відмову відповідача у призначенні пенсії протиправною.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 №2262-XII.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 №2262-XII.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії за вислугою років, відповідач обґрунтовує відмову необхідністю звернення за призначенням пенсії виключно через уповноважений структурний підрозділ, а не відсутністю необхідної вислуги років.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 року №10-1), заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

При цьому, перелік уповноважених органів (структурних підрозділів), не містить Державної фіскальної служби України та її головних управлінь.

Зважаючи на те, що позивач звільнявся з податкової міліції ДФС, обов`язок звернення за призначенням пенсії через уповноважений структурний підрозділ ДФС не може покладатись на позивача.

Водночас, у разі, якщо згідно з національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах, поки такі виплати передбачено законодавством.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити призначення пенсійного забезпечення за вислугою років ОСОБА_1 колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 Розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

В даному випадку відповідач за результатами розгляду заяви позивача обмежився лише направленням листа, який не може вважатись рішенням в розумінні положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1. Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Ураховуючи результат апеляційного перегляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 05.09.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко