Справа № 460/9135/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року м. Рівне №460/9135/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн та скасування постанови про накладення штрафу від 12.08.2024 ВП №73649871.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням суду від 12.09.2023 у справі №460/19959/23 управління зобов`язано здійснити з 01.06.2023 нарахування і виплату доплати до пенсії за понаднормовий стаж, передбаченої ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Повідомлено, що на виконання вказаного рішення пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок чого розмір пенсії позивача збільшився, а тому вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця про накладення штрафу за невиконання цього рішення в сумі 5100 грн є протиправно, необґрунтованою і підлягає скасуванню. З огляду на це, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 20.08.2024 позовна заява залишалася без руху.

Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та у порядку статті 287 КАС України призначено судове засідання на 06.09.2024. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

06.09.2024, до початку судового засідання, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на виконанні у відділ перебуває виконавче провадження №73649871 з примусового виконання виконавчого листа №460/19959/23, виданого 13.11.2023 Рівненським окружним адміністративним судом. Повідомлено, що в результаті вчинення виконавчих дій встановлено, що станом на 28.02.2024 розмір пенсії за віком стягувача становив 3810,26 грн (9408,05 х 0,40500), проте згідно з протоколом від 10.06.2024 її розмір пенсії складав 3529,33 грн. (8714 х 0,40500), тобто внаслідок такого перерахунку розмір пенсії стягувача зменшився. За таких обставин, вважає, що боржником рішення суду невиконане, а отже відповідач приймаючи спірну постанову про накладення штрафу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством. З огляду на наведене, просив у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання 06.09.2024 представник відповідача не прибув, подав заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача прибув в судове засідання 06.09.2024, в якому надав вступне слово та підтримав позовні вимоги з підстав, визначених у позові.

Протокольною ухвалою від 06.09.2024 судом витребувано у позивача додаткові докази, у зв`язку з чим оголошено перерву в судовому засіданні до 10.09.2024.

09.06.2024 на адресу суду від позивача надійшли витребувані судом докази та відповідь на відзив, у якому повідомлено, що основний розмір пенсії стягувача визначено, виходячи з заробітної плати в сумі 8714,39 грн, визначеної станом на 01.06.2023. Вважає, що рішення суду від 12.09.2023 виконано в межах покладених зобов`язань, позаяк інші зобов`язання, в т.ч. проводити наступні перерахунки пенсії стягувача, зокрема, у зв`язку з індексацією на підставі постанови КМУ від 23.02.2024 №185 на управління не покладено, а тому просив позов задовольнити повністю і постанову про накладення штрафу скасувати.

В судовому засіданні 10.09.2024 протокольною ухвалою судом оголошено перерву до 11.09.2024.

До початку судового засідання 11.09.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В судове засідання 11.09.2024 представники учасників справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з цим, ухвалою від 11.09.2024 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового розгляду справи (в письмовому провадженні) за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті та матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 позов задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії за понаднормовий стаж ОСОБА_1 , встановивши із 01.06.2023 доплату до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку (заробітної плати для обчислення пенсії, визначеної відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій не страхування») за кожен рік роботи понад 20 років, встановлений частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017.

07.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з заявою про примусове виконання вказаного рішення на підставі виконавчого листа №460/19959/23, виданого 13.11.2023 Рівненським окружним адміністративним судом.

На підставі вказаної заяви 21.12.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73649871.

24.07.2024 державним виконавцем направлено до ГУ ПФУ в Рівненській області вимогу, якою в останнього вимагалося протягом трьох робочих днів надати інформацію щодо виконання рішення суду у справі №460/19959/23 з наданням підтверджуючих документів.

Листом від 02.08.2024 у відповідь на дану вимогу ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №460/19959/23 проведено перерахунок доплати до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, встановлений ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017. Вказано, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2023, визначений на виконання рішення суду від 12.09.2023 становить 5329,15 грн., у тому числі: 3529,33 грн - розмір пенсії за віком (ст. 27) (8714,39 * 0.40500); 1742,88 грн - доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч.1 абз.2) (за 20 років), що розраховується за формулою 8714, 39 грн. (середньомісячний заробіток) * 1 % * 20 років понаднормового стажу; 56,94 грн - додаткова пенсія особам, віднесеним до 4 категорії ЧАЕС (пост. №112 п.5), що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 12.06.2024. За таких обставин, пенсійний орган стверджував, що рішення суду виконане в межах повноважень в установленому чинним законодавством порядку.

12.08.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ в Рівненській області штрафу у розмірі 5100 грн. У постанові зазначено, що на виконання рішення суду управління здійснило перерахунок пенсії заявника та згідно з протоколом доплата за понаднормовий стаж нараховується без врахування зміни розміру мінімальної заробітної плати, а отже рішення суду не виконане у відповідності до резолютивної частини, оскільки після перерахунку пенсії її розмір збільшився б. Вказано, що станом на 12.08.2024 у відділі відсутні відомості, які б підтверджували виконання рішення суду.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, ГУ ПФУ в Рівненській області звернулося до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016.

За визначенням ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так згідно з частинами 1, 2 ст.63 цього Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч.2 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстав для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, для накладення зазначеного штрафу законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови та накладення на ГУ ПФУ у Рівненській області штрафу в розмірі 5100 грн. слугувало невиконання останнім рішення суду у справі №460/19959/23.

Як вже було зазначено судом раніше, рішенням суду від 12.09.2023 у справі №460/19959/23 пенсійний орган було зобов`язано здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії за понаднормовий стаж ОСОБА_1 , встановивши із 01.06.2023 доплату до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1% заробітку (заробітної плати для обчислення пенсії, визначеної відповідно до частин 1, 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій не страхування») за кожен рік роботи понад 20 років, встановлений ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017.

На підтвердження виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ в Рівненській області надало державному виконавцю рішення №39 від 12.06.2024 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яке також долучено позивачем до матеріалів позову.

Як свідчить зміст вказаного рішення про перерахунок пенсії, 12.06.2024 ОСОБА_1 здійснено з 01.06.2023 перерахунок доплати за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз.2) (20 років) і визначено її розмір на рівні 1742,88 грн. за періоди з 01.06.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 18.10.2025 і далі.

Судом встановлено, що середньомісячний заробіток ОСОБА_1 , з якого визначається розмір пенсії та доплата за понаднормовий стаж, станом на 01.06.2023 складав 8714,39 грн. При обрахунку останнього використано середній заробіток за попередні роки (2014-2016) 3764,40 грн, збільшений на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати 1, (1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197), тобто 7405,03 грн. і збільшений на коефіцієнт 1,17682, що разом і становить 8714,39 грн (а.с.149).

Таким чином, доплата за понаднормовий стаж (20 років) за період з 01.06.2023 по 31.12.2023 визначена за формулою (8714,39 грн х 1% х 20 р.) повинна становити 1742,88 грн, що відповідає зазначеному у рішенні про перерахунок пенсії від 12.06.2024.

Однак, за змістом цього ж рішення, в подальших періодах (в т.ч. з 01.03.2024, який охоплюється датою перерахунку) пенсійним органом проведено обрахунки, виходячи з розміру пенсії за віком (ст.27), визначеної станом на 01.06.2023, без урахування її зміни у 2024 році, зокрема, без урахування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати.

Так, з 01.03.2024, у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, розмір середньомісячного заробітку ОСОБА_1 , який береться при обрахунку пенсії і доплати за понаднормовий стаж, збільшився і становив 9408,05 грн. Останній обраховується шляхом множення середнього заробітку за попередні роки (2014-2016) 3764,40 грн на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати 2, (1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796) = 7994,47 грн і помноженого на коефіцієнт 1,17682, що складає 9408,05 грн (а.с.154).

Таким чином, з 01.03.2024 доплата за понаднормовий стаж ОСОБА_1 повинна була становити 1881,61 грн. (9408,05 грн х 1% х 20), а не 1742,88 грн.

Натомість, як свідчить зміст рішення про перерахунок пенсії від 12.06.2024, такі зміни середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, який безпосередньо впливає на розмір доплати за понаднормовий стаж, не була врахована пенсійним органом під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 12.09.2023, за періоди з 01.03.2024 і далі.

Більше того, як встановлено судом, стверджується матеріалами справи та не заперечувалося представником позивача, розмір пенсії ОСОБА_1 до проведення її перерахунку (червень 2024 року) на виконання рішення суду №460/19959/23 визначався з урахуванням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії в сумі 9408,05 грн, що підтверджується рішеннями про перерахунки пенсії №39 від 28.02.2024 та від 27.05.2024 (а.с.137-138, 141-142).

За правилами ч.1 ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп*Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 Закону України № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 Закону України № 1058-IV.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В силу вимог ч.2 ст.42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновку, що вжитий у статтях 27, 40 Закону №1058-IV термін «заробітна плата» (у контексті однієї із складових формули визначення пенсії за віком) за змістом відповідає терміну «заробіток», на 1% якого збільшується розмір пенсії у відповідності до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII). Отже, заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст.40 Закону №1058-IV, з якої обчислюється пенсія, підлягає застосуванню і при визначенні розміру частини пенсії, яка підлягає збільшенню згідно з положеннями ч.2 ст.56 Закону №796-XII на один процент заробітку.

Таким чином, визначивши у відповідності до Закону №1058-IV для обчислення основного розміру пенсії ОСОБА_1 середньомісячний заробіток з 01.03.2024 у розмірі 9408,05 грн, пенсійний орган повинен був взяти його і при визначенні розміру пенсії під час перерахунку на виконання рішення суду від 12.09.2023 та нарахуванні доплати до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII.

Натомість, відповідач застосував показник середньомісячного заробітку станом на 01.06.2023 без урахування його зміни з 01.03.2024, що, у свою чергу, мало наслідком нарахування і виплату ОСОБА_1 з 01.03.2024 у неналежному (зменшеному) розмірі доплати до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-XII.

З огляду на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Рівненській області не виконало рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №460/19959/23, згідно з виконавчим листом від 13.11.2023, у повному обсязі у добровільному порядку. Жодних доказів поважності причин невиконання рішення суду позивачем ні державному виконавцю, ні суду не надано. Не містять таких і матеріали справи.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п. 1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.129-1 Конституції України.

Основним призначенням стадії виконавчого провадження, є фактичне та повне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту. Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, без права встановлювати інші механізми та обсяги його виконання, трактуючи зобов`язальну частину судового рішення на свій лад, нівелюючи тим самим весь процес судового розгляду спору.

За сукупності встановленого, суд переконаний, що державним виконавцем обґрунтовано і небезпідставно застосовано до ГУ ПФУ у Рівненській області за невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №460/19959/23 у межах виконавчого провадження №73649871 штраф в сумі 5100 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця від 12.08.2024 ВП№73649871 про накладення штрафу у розмір 5100 грн. відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, позаяк прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстави для її скасування у суду відсутні.

Відповідно до вимог ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та зібрані судом докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн та скасування постанови про накладення штрафу від 12.08.2024 ВП №73649871 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 12 вересня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд. 29,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Суддя Н.С. Гудима