Справа № 520/4488/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 р. Справа № 520/4488/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шевченко О.В.) від 23.05.2024 по справі № 520/4488/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєвої Анастасії Олексіївни

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради про відмову в проведенні реєстраційний дій від 26 грудня 2023 року № 70904280;

зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради зареєструвати право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.08.2021 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір позики, за умовами якого Позикодавець передав у власність Позичальника 9 100 дол. США, а Позичальник прийняв їх та зобов`язується повернути Позикодавцю не пізніше 10.08.2022. В забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором позики від 10 серпня 2021 року, 10 серпня 2021 року ОСОБА_2 передав позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Сторонами договору іпотеки 27.09.2021 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики від 10.08.2021 року, за якою ОСОБА_2 додатково одержав від позивача в позику 5 375 дол. США.

Позивач зазначив, що з моменту укладення договору позики від 10.08.2021, ОСОБА_2 повернув 1650 дол.США. Загальний розмір неповернутої частини позичених коштів склав 12825 дол.США. На підставі ст. 35, 40 Закону України "Про іпотеку", 29 вересня 2023 року позивач направив ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики, в якій вимагав сплатити борг у розмірі 12825 дол.США. Вказану вимогу направлено ОСОБА_2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, яку ним отримано 03.10.2023 року. Проте, позичальник своєчасно своїх зобов`язань не виконав і в установлений строк позичені кошти у повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим 30.11.2023 року представник позивача звернувся до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_1 . За результатом розгляду заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради прийнято рішення від 26 грудня 2023 року №70904280 про відмову в проведенні реєстраційний дій. Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2024 по справі № 520/4488/24 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні неправильно застосував норму матеріального права, а саме - неправильно витлумачив положення абз. 5 підп. 2 п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Зазначив, що якщо між днем направленням письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання засобами поштового зв`язку та днем подання документів для проведення відповідної державної реєстрації буде проміжок часу більший ніж 6 місяців, то державний реєстратор не зможе виконати приписи абз. 5 підп. 4 п. 61 Порядку, а саме - не зможе перевірити за допомогою офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку факт вручення адресату, відмови адресата від одержання чи повернення відправнику поштового відправлення. Також посилається на те, що пункт 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає вичерпний перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Серед переліку цих документів відсутня будь-яка вказівка на необхідність подання для державної реєстрації права власності будь-якої Додаткової угоди.

До суду апеляційної інстанції від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2024 по справі № 520/4488/24 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2021 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено Договір позики, за умовами якого Позикодавець передав у власність Позичальника 9100 дол. США, а Позичальник прийняв їх та зобов`язується повернути Позикодавцю не пізніше 10.08.2022.

27.09.2021 Сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року, за якою внесено зміни до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року.

З метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за Договором позики від 10 серпня 2021 року, ОСОБА_2 (Іпотекодавець) передав ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , про що між вказаними особами укладено Іпотечний договір від 10.08.2021 року.

Зазначений іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 10.08.2021 та зареєстровано в реєстрі за № 2072.

На підставі ст. 35, 40 Закону України "Про іпотеку", 29 вересня 2023 року позивач направив ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики, в якій вимагав сплати йому борг у розмірі 127718 дол. США.

У вимозі зазначено, що всього за Договором позики від 10 серпня 2021 року, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 27.09.2021 ОСОБА_2 позичив у позивача 14475 дол. США. Вказана сума повернута частково. В загальному неповернутими залишились 12825 дол.США, яку позивач вимагав повернути разом з процентами за користування позиченими коштами за період з 10.08.2021 по 29.09.2023 (5104,00 дол.США), процентами річних від простроченої суми боргу за період з 10.03.2022 по 29.09.2023 (8352,00 дол.США) та неустойкою у вигляді пені за несвоєчасне виконання зобов`язань з повернення коштів за період з 10.03.2022 по 29.09.2023 (101437,00 дол.США).

Вказану вимогу отримано ОСОБА_2 03.10.2023, що підтверджено його підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення.

Також, 20.12.2023 представник позивача звернувся до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , що є предметом Іпотечного договору від 10.08.2021 року.

Розглянувши вказану заяву, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_3 від 26 грудня 2023 року № 70904280 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру.

В обґрунтування відмови в рішенні, зокрема, зазначено, що заява про державну реєстрацію прав № 58640375 була подана ОСОБА_4 20.12.2023. Вимога про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу була надіслана боржнику ОСОБА_2 29.09.2023, тобто раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації права, що є порушенням вимог абз. 5 пп. 2 п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127.

Крім того, також зазначено, що ОСОБА_2 (Іпотекодавець) передав ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , про що між вказаними особами укладено Іпотечний договір від 10.08.2021 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 10.08.2021 та зареєстровано в реєстрі за № 2072. В свою чергу, 27.09.2021 Сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року, за якою внесено зміни до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року. Додаткова угода була укладена сторонами у простій письмовій формі, що не відповідає ч. 1 ст. 19 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої, зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєвої А.О. від 26.12.2023 № 70904280 про відмову у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_4 , зокрема, з вищевказаних підстав, яким суд надав оцінку, прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноважень та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав урегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон № 1952-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 Закону № 1952-IV).

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127) визначено, що для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1) оригінал або засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

оригінал або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

оригінал або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, комунікаційної або інформаційно-комунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, або інші документи, передбачені договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, що підтверджують факт належного виконання іпотекодержателем вимог законодавства щодо направлення вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами, або інші документи, передбачені договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, що підтверджують факт належного виконання іпотекодержателем вимог законодавства щодо направлення вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту).

Вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, незалежно від обраного іпотекодержателем способу її направлення, передбаченого цим підпунктом, повинна бути надіслана не раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше 10 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Протягом дії Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат, крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

У разі надсилання вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, засобами поштового зв`язку державним реєстратором за допомогою офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку перевіряється за штриховим кодовим ідентифікатором поштового відправлення факт його вручення адресату, відмови адресата від одержання чи повернення відправнику у зв`язку з відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення. Сканована копія відомостей за результатами такої перевірки долучається до відповідної заяви.

Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса (п. 6 Порядку № 1127).

У разі відсутності зауважень до відомостей, зазначених у заяві, заявник проставляє власний підпис на ній (п. 8 Порядку № 1127).

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор виготовляє скановані копії документів, поданих заявником для проведення державної реєстрації прав у паперовій формі, з дотриманням вимог, передбачених Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 та долучає їх до відповідної заяви. Скановані копії не виготовляються із заяви, документа про сплату адміністративного збору чи копії документа, що підтверджує право на звільнення від сплати відповідного збору (п. 10 Порядку № 1127).

З матеріалів справи судом встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , що є предметом Іпотечного договору від 10.08.2021 року, представником заявника надано державному реєстратору копії: 1) Договору позики від 10.08.2021 року; 2) Іпотечного договору від 10.08.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., реєстровий № 2072; 3) Додаткової угоди № 1 до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року, якою внесено зміни до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року; 4) Вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань з повернення боргу за договором позики 29.09.2023, поштового відправлення (фіскального чека) № 141 від 29.09.2023 року, відправленого ОСОБА_2 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 141 з відміткою про вручення його адресату 03.10.2023.

Згідно з п. 2 ч. 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставами для відмови в державній реєстрації є: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці).

Приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

За змістом рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради про відмову в проведенні реєстраційний дій від 26 грудня 2023 року № 70904280 вбачається, що підставами для такої відмови слугували наступні обставини: 1) засвідчена копія Вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань з повернення боргу за договором позики 29.09.2023 не відповідає вимогам пп. 2 ч. 1 ст. 61 щодо строків, а також неможливо встановити, що рекомендованим поштовим відправленням надсилалася саме подана вимога; 2) додаткова угоду № 1 від 27.09.2021 р. до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року, за якою внесено зміни до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року. Додаткова угода була укладена сторонами у простій письмовій формі.

Як зазначалося вище, пунктом 61 Порядку встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються, зокрема засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця (пп. 1 п. 61 Порядку № 1127).

Таким чином, приписами Порядку № 1127 визначено перелік документів, які мають бути надані державному реєстратору для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та вимоги до їх змістового наповнення, до яких, зокрема, відносить і вимога, як це передбачено пп. 1 п. 61 Порядку № 1127.

В свою чергу, згідно абз. 5 пп. 2 п. 61 Порядку № 1127, вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, незалежно від обраного іпотекодержателем способу її направлення, передбаченого цим підпунктом, повинна бути надіслана не раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації.

Аналіз наведеної вище норми свідчить про те, що подати документи для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки особа може не раніше, ніж через шість місяців після надсилання боржникові вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань.

Таким чином, оскільки вимога про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу за договором позики була надіслана ОСОБА_5 боржникові ОСОБА_2 29.09.2023, яка ним особисто отримана 03.10.2023, а заява про державну реєстрацію прав на підставі договору іпотеки № 58640375 була подана ОСОБА_4 20.12.2023, тобто раніше шести місяців після надсилання боржникові вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу, заявником не дотримано вимог абз. 5 пп. 2 п. 61 Порядку № 1127.

Крім того, наданої позивачем до суду копій поштової квитанції та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 141) не фіксується (не підтверджується) факт направлення саме письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про іпотеку", іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про іпотеку", зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Після видачі заставної зміни і доповнення до іпотечного договору і договору, яким обумовлене основне зобов`язання, можуть вноситися лише після анулювання заставної і видачі нової заставної в порядку, встановленому частиною четвертою статті 20 цього Закону.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 (Іпотекодавець) передав ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , про що між вказаними особами укладено Іпотечний договір від 10.08.2021 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 10.08.2021 та зареєстровано в реєстрі за № 2072.

Разом з тим, 27.09.2021 Сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року, за якою внесено зміни до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року.

При цьому, матеріалами справи підтверджується та позивачем не заперечується, що вказана вище Додаткова угода нотаріально не посвідчена, тобто укладена в простій письмовій формі.

Оскільки подана для державної реєстрації Додаткова угода № 1 до Договору позики від 10.08.2021 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 10.08.2021 року, за якою внесено зміни до вищевказаних договорів, була укладена сторонами у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішенням державного реєстратора правомірно відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на квартиру з цих підстав, оскільки це суперечить вимогам ч. 1 ст. 19 Закону України "Про іпотеку".

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєвої А.О. від 26.12.2023 № 70904280 правомірно відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2024 по справі № 520/4488/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов