Справа № 500/4949/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/4949/24

13 вересня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу",

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити призначення, виплату та обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024, які видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з грудня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ та отримує пенсію.

19.06.2024 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Тернопільській області з заявою про перехід з пенсії по віку на пенсію державного службовця. До заяви було додано довідку №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) на червень 2024 року та довідку №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсі. Не займає посаду державної служби.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №32 від 25.06.2024 позивачу відмовлено, оскільки перерахунок за вказаними довідками не передбачено згідно Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015, та переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.03.2019.

Позивач вважає дане рішення протиправним, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 13.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

26.08.2024 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

19.06.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою №6492 про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". До заяви про перерахунок пенсії було додано: довідку №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) видану Головним управлінням ДПС у Тернопільській області станом на червень 2024 року; довідку №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану Головним управлінням ДПС у Тернопільській області станом на травень 2024 року.

За принципом екстериторіальності заяву позивача та додані до неї документи було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та прийнято рішення №32 від 25.06.2024 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про Державну службу".

Вважає таке рішення правомірним і обґрунтованим з посиланням на норми чинного законодавства.

Зазначає, що ОСОБА_1 з 29.05.2018 по 28.02.2019 отримував пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно стажу державного службовця. З 01.03.2019 переведений на пенсію за віком, відповідно до пункту 4-7 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із збільшенням розміру пенсії.

Оскільки після переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", згідно стажу державного службовця за матеріалами пенсійної справи, з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 1.197, відповідно до постанови Кабінету Міністрів №168 від 24.02.2023, розмір пенсії зменшується, а відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ не передбачено проведення перерахунків пенсій (згідно поданих вищевказаних довідок), в тому числі призначених відповідно Закону України "Про державну службу" прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Ухвалою суду від 26.08.2024 відмовлено у задоволенні заяви позивача від 22.08.2024 про розгляд справи №500/4949/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

29.08.2024 відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В заперечення зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 29.05.2018 по 28.02.2019 отримував пенсію відповідно Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

З 01.03.2019 позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

19.06.2024 позивач звернувся із заявою про переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015 із врахуванням довідок про складові заробітної плати №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 та №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.06.2024 №32 позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ.

03.09.2024 позивач надіслав до суду відповідь на відзив, де також просить здійснити розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши подане клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частинами першою, третьою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини шостої вказаної статті суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною сьомою наведеної статті встановлено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи та питання, які підлягають вирішенню при ухваленні рішення відповідно до статті 244 КАС України, вирішуються судом незалежно від порядку розгляду справи, суд, керуючись приписами частини шостої статті 262 КАС України, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №819/2352/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018, визнано протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", скасовано рішення Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 31 жовтня 2017 року №67 про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 17, ) здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про державну службу", з 28 серпня 2017 року.

З 01.03.2019 переведений на пенсію за віком, відповідно до пункту 4-7 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із збільшенням розміру пенсії.

19.06.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою №6492 про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". До заяви про перерахунок пенсії було додано: довідку №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) видану Головним управлінням ДПС у Тернопільській області станом на червень 2024 року; довідку №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видану Головним управлінням ДПС у Тернопільській області станом на травень 2024 року.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, рішенням якого від 25.06.2024 №32 ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з недоцільністю

Як видно зі змісту спірного рішення аналізом даних електронної пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 з 29.05.2018 по 28.02.2019 отримував пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно стажу державного службовця.

З 01.03.2019 ОСОБА_1 переведений на пенсію за віком, відповідно до пункту 4-7 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із збільшенням розміру пенсії.

Переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно стажу державного службовця за матеріалами пенсійної справи, з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 1,197, відповідно до постанови Кабінету Міністрів №168 від 24.02.2023 є не доцільним, так як розмір пенсії зменшується.

Перерахунок за довідками №373/5/19-00-10-31, №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 Законом України №889-VІІІ "Про державну службу" від 10.12.2015 не передбачено.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 26.06.2024 №1900-0214-8/31410.

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Також необхідно враховувати, що частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовуються до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Згідно з пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до такого переведення.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Виходячи з системного аналізу вищевказаних положень Закону №889-VІІІ та статті 37 Закону №3723-ХІІ можна зробити висновок, що із набранням чинності Закону №889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону №1058-ІV. Разом із тим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом №889-VІІІ) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, або які мають не менш як 20 років стажу на таких посадах. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

При цьому, відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII та на виконання пункту 6 "Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі - Постанова №622), Міністерством соціальної політики України розроблено та наказом від 10.05.2017 за №750 затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад (далі - Порядок №750).

Пунктами 2 і 5 Порядку №750 передбачено, що довідка про заробітну плату для призначення пенсії (далі - довідка для призначення пенсії) відповідно до статті 37 Закону №3723-XII видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку №622.

Так, згідно із пунктом 1 Постанови правління Пенсійного фонду України №1-3, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Позивачем долучені до матеріалів справи довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024, які видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, на підставі яких просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити призначення, виплату та обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

З аналізу наведених вище положень нормативно-правових актів слід дійти висновку, що після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VIII, передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж, а також не реалізували своє право на призначення пенсії державного службовця до 01.05.2016. Таким особам пенсія призначається з врахуванням довідок про заробітну плату, передбачених Порядком №750, в яких заробітна плата вказується в розмірах на момент звернення за пенсією на прирівняних посадах.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що позивач з 29.05.2018 по 28.02.2019 отримував пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

З 01.03.2019 ОСОБА_1 переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, позивач реалізував своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом №889-VIII, а тому не відноситься до осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону України "Про державну службу" №3723-XII за певних умов після 01.05.2016.

Оскільки з 01.03.2019 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, останній має право на переведення його на пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про державну службу" №3723-XII, проте, на умовах, передбачених пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тобто, за бажанням позивача йому може бути поновлена виплата пенсії державного службовця, проте, в розмірі, який був встановлений до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

Оскільки, вперше позивачу пенсія за віком згідно з Законом України "Про державну службу" призначена з 29.05.2018, а тому, відсутні підстави вважати, що в межах спірних правовідносин йдеться про призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", вперше.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання врахувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024, які видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, то суд зазначає наступне.

Частина перша статті 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

Проте надалі законодавче регулювання цих відносин зазнало змін.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) статтю 37-1 Закону №3723-XII викладено у новій редакції, а саме встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок перерахунку пенсій державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України було передбачено згаданою вище постановою №865.

Проте з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - постанова №1013; з 15 грудня 2015 року, але підлягає застосуванню з 01 грудня 2015 року) з постанови №865 виключено пункт 4 (щодо умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-XII), а пункт 5 цієї постанови (щодо форми довідки для перерахунку) змінено.

Таким чином, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови №1013, якою пункт 4 постанови №865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом №889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону №3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №697/2282/17 та від 05.03.2019 по справі №226/1478/16-а,

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії державним службовцям відповідно до Закону України "Про державну службу" з 01.05.2016 не передбачений, тому відповідачем також обґрунтовано було зазначено, що перерахунки раніше призначених пенсій згідно Закону України "Про державну службу" не проводяться.

Ні Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону України "Про державну службу" №889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові №234/6967/17 від 29.09.2022.

При вирішенні спору судом враховано рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року №3-р/2022 у справі №3-132/2018 за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців). Цим Рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ зі змінами. Підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" зі змінами.

Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23 грудня 2022 року №3-р/2022 правове регулювання перерахунку пенсії державних службовців у майбутньому зазнає змін. Однак до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі №520/6418/21.

За встановлених обставин справи, в контексті наведених положень законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що підстави для проведення перерахунку пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" саме на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №373/5/19-00-10-31 від 18.06.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №374/5/19-00-10-31 від 18.06.2024, які видані Головним управлінням ДПС у Тернопільській області відсутні.

Оскільки вимоги щодо врахування нових довідок про заробітну плату спрямовані на перерахунок пенсії державного службовця, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства, то рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.06.2024 №32 про відмову в перерахунку пенсії позивача є правомірним та не підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, надали суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і довели правомірність оскаржуваного рішення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 13 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36029, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.