Справа № 600/3245/24-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3245/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги компенсаційних сум від 05.06.2024 р. № 16/д про відмову у призначенні ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил - батька ОСОБА_6 , з підстав загибелі під час безпосередньої участі у бойових діях, шляхом повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України, призначити та виплатити ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил - батька ОСОБА_6 , з підстав загибелі під час безпосередньої участі у бойових діях, одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний і право вий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану»;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивачка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що є донькою військовослужбовця ОСОБА_6 , який загинув внаслідок захисту Батьківщини. На переконання позивача, як член сім`ї загиблого військовослужбовця вона має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 (в редакції постанови чинної на дату смерті батька).

Відтак, з огляду на наведене, остання звернулась до посадових осіб відповідача із заявою, в якій просила виплатити одноразову грошову допомогу як чле ну родини померлого - повнолітній дитині, а не як особі яка знаходилася на йо го утриманні.

За результатами розгляду поданої заяви, позивачем отримано відповідь про відмову у виплаті такої допомоги, з огляду на те, що позивач, як повнолітня дитина загиблого військовослужбовця не надала доказів перебування на утриманні свого батька, при цьому відмова містить посилання на ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військово службовців та членів їх сімей», в редакції на день надання відповіді, а не на день отримання прав на виплату - 15.03.2022 р.

Позивач вважає, що відповідно до редакції закону (яка діяла до серпня 2022 р.) остання має право на отримання грошової допомоги, так само як мати і дружина загиблого військовослужбовця, і законом не передбачалось розмежування між ними.

Тому, на думку позивача така відмова є протиправною та такою, що порушує його право на отримання одноразової грошової допо моги, у зв`язку із загибеллю 15.03.2022 р. батька ОСОБА_6 , внаслідок захисту Батьківщини, при цьому посилалась на норми Сімейного кодексу України та Конституції України

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що на момент загибелі військовослужбовця, ОСОБА_6 , 15.03.2022, позивачеві було 23 роки, доказів спільного проживання з батьками, ведення спільного господарства надано не було.

Відтак, дослідивши заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги (з доданими до неї документами) комісія Міністерства оборони України не змогла встановити, що позивач був членом сім`ї загиблого військовослужбовця та те, що остання проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки, а тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

3. Третя особа (представник ОСОБА_2 ) подала до суду письмові пояснення в яких заперечувала щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

На момент загибелі ОСОБА_6 , позивачці було повних 23 роки, що свідчить про той факт, що остання не мала статусу «дитина», а отже, посилання на ч. 2 статті 3 СК України з метою застосування статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставним та неправомірним.

За таких обставин, позивачка мала претендувати на отримання одноразової грошової допомоги лише в статусі члена сім`ї або особи, що перебуває на утриманні ОСОБА_6 .

Відтак вважає, що аналіз матеріально-правових підстав позову свідчить про те, що за таких фактичних обставин справи, рішення Відповідача від 05.06.2024 року №16/д є правомірним.

Треті особи ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ) письмових пояснень до суду не надали.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

2. Ухвалою суду за клопотання представника Міністерства оборони України залучено до участі у справі №600/3245/24-а третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

3. Ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі, про визнання протиправним та скасування рішення, призначено справу до судового розгляду по суті.

4. Ухвалою суду за клопотанням представника третьої особи ОСОБА_2 , призначено справу в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку EasyCon.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові. В судовому засіданні подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

2. Представник відповідача в судовому засіданні подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

3. Представник третьої особи Унгурян В.А., в судовому засіданні подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження, проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у письмових пояснень.

4. Враховуючи приписи статті 194 КАС України, та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

2. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 66 від 24.03.2022 року вбачається про те, що ОСОБА_6 загинув внаслідок захисту Батьківщини.

3. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , через свого представника звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги.

4. 13.02.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 вищевказану заяву Унгу ОСОБА_7 від 25.01.2024 р. направлено до Міністерства оборони України для розгляду по суті.

5. Згідно витягу від 13.06.2024 року Міністерства оборони України з протоколу за сідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.06.2024 р., вбачається про те, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання де яких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», одноразова грошова до помога виплачується сім`ям загиблих осіб, зазначених у п.1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на день загибелі військовослужбовця), а саме: членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до СК України, а утриманці - відповід но до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спіль но проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Щодо утриманців ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з вій ськової служби, та деяких інших осіб» визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них пос тійним і основним джерелом засобів до існування.

За поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітня донька загиблого військовослужбовця непрацездатною (особою з інвалідністю) і пере бувала на його утриманні.

Крім цього, за поданими документами неможливо встановити, що вона проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взає мні права та обов`язки.

Без надання документів, які відповідно до СК України підтверджують, що повнолітня донька була членом сім`ї загиблого військовослужбовця (судове рі шення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтве рджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт при значення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебу вання на його утриманні на дату загибелі), неможливо встановити право заяв ниці на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у зв`язку з чим документи ОСОБА_1 повернути на доопрацювання.

6. 21 вересня 2023 року рішенням в справі № 600/1344/23-а відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування пункту 30 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 08 квітня 2022 року № 47 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 матері та дружині загиблого 15.03.2022 внаслідок захисту Батьківщини солдата ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 18.03.2022 та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 04.04.2022 №321/КЦ/2790 - в розмірі 2/5 частини 15000000 грн в сумі 6000000 (шість мільйонів) грн у рівних частках кожному та зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 матері ОСОБА_3 та дружині ОСОБА_2 , загиблого 15.03.2022 внаслідок захисту Батьківщини солдата ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 18.03.2022 та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 04.04.2022 № 321/КЦ/2790 - в сумі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) грн у рівних частках кожній.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Предметом розгляду даної справи є протиправність/правомірність дій відповідача з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги позивачеві.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

2. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Одним із складових елементів соціального захисту військовослужбовців являється одноразова грошова допомога, передбачена статтею 16 Закону №2011-ХІІ.

Зокрема визначено, що одноразова грошова допомога у разі часткової втрати працездатності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які відповідно Закону № 2011-ХІІ мають право на її отримання (частина 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ).

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

3. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначає відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975).

Допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є дата смерті, зазначена у свідоцтві про смерть (п.3 Порядку №975).

4. Як встановлено в ході розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, зокрема згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 18.03.2022 та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 04.04.2022 №321/КЦ/2790, військовослужбовець Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 , захищаючи Батьківщину, загинув 15.03.2022.

5. Суд зазначає, що станом на дату загибелі Закон №2011-ХІІ діяв у редакції від 01.08.2021, Порядок №975 діяв у редакції від 21.11.2020, постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" діяла у редакції від 07.03.2022.

6. Так, згідно ч.1 ст.16-1 Закону №2011-XII (у відповідній редакції) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця. У частині 2 цієї ж статті зазначено, що члени сім`ї та батьки загиблого військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

7. Визначення сім`ї міститься у статті 3 Сімейного кодексу України, зокрема сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

В ході судового розгляду справи, представник позивача в контексті наведених вище норм "дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає" стверджував, що позивачка є особою, яка належить до сім`ї загиблого.

8. Суд звертає увагу на те, що законодавець розкриває зміст цього терміну у статті 6 СК України, зокрема, - правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Повноліття - це юридична категорія встановленого законом віку, з досягненням якого настає повна дієздатність громадянина, а також виникають права та обов`язки. В Україні повноліття наступає з 18 років.

Аналізуючи гіпотезу статті 3 СК України, з врахуванням визначення терміну дитина, слід дійти висновку, що зазначені норми набувають наступного змісту, що особа до 18 років належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

9. Як встановлено судом, на момент загибелі військовослужбовця, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було 23 роки, доказів її спільного проживання з батьками, ведення спільного господарства надано не було і таких судом не встановлено.

Відтак суд зазначає, що дослідивши заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги (з доданими до неї документами) комісія Міністерства оборони України правомірно встановила обставини, щодо позивача.

Крім того, згідно рішення суду в справі №600/1344/23-а встановлено, що представником позивача були надані суду наступні докази: акт опитування свідків від 26.06.2023 року, листи Комарівського старостинського округу Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області №80 від 15.05.2023 року та №98 від 26.06.2023 року, довідка Комарівського старостинського округу Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області №286 від 15.05.2023 року.

Вказані докази були долучені до матеріалів справи на підтвердження того, що діти загиблого військовослужбовця не проживали з ним та не перебували на його утриманні.

10. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання (п.13 Порядку №975 у відповідній редакції).

11. Системний аналіз наведеного вище в контексті встановлених обставин в справі дає підстави дійти висновку про те, що комісія Міноборони за відсутності підтверджуючих документів, які дають можливість призначити одноразову грошову допомогу правомірно повернула документи позивача на доопрацювання, що прямо передбачена пунктом 13 Порядку №975 у відповідній редакції.

12. Виходячи з наведених норм законодавства чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд зауважує, що позивач станом на дату смерті (загибелі) її батька досягла повноліття. В свою чергу, обов`язковою умовою для вирішення питання про призначення допомоги є надання документу (документів), що підтверджували б перебування дитини на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця.

Так, суд повторно зауважує на нормах статті 16-1 Закону № 2011-XII, згідно з якими у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

13. Відтак, суд вважає, що відповідач правомірно посилаючись на норми статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зауважив, що без надання документів, які відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що повнолітня донька загиблого перебувала на утриманні загиблого батька, неможливо визначити за позивачем право, зокрема на отримання допомоги, у зв`язку із чим документи правомірно повернуто відповідачем на доопрацювання.

Таким чином, зважаючи на предмет та підстави заявленого позову, суд дійшов висновку, що суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій щодо повернення документів поданих для призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання, відповідно заявлені позовні вимоги не підглядають до задоволення.

14. Суд звертає увагу також на те, що повернення документів на доопрацювання не позбавляє позивача права повторно звернутися з відповідною заявою долучивши до неї інші, додаткові документи на підтвердження відповідного факту, який являється підставою для виплати одноразової грошової допомоги.

15. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача ознак протиправності, щодо відмови позивачеві, оскільки як свідчать матеріали справи, позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність права на таку виплату.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

16. Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

2. З огляду на те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач - Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, ).

Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ).

Треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Суддя О.В. Боднарюк