Справа № 120/5240/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 вересня 2024 р. Справа № 120/5240/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 61 о/с від 02.04.2024, яким скасовано наказ ГУНП у Вінницькій області від 16.02.2024 за № 15 дск в частині поновлення на службі в Національній поліції України та відповідно до Закону України «При Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 02.04.2024 старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 .

Ухвалою від 29.04.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до суду.

07.05.2024 представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 29.04.2024 подано заяву про усунення недоліків, в якій адвокат навів аргументи, які свідчать на користь того, що строк звернення його довірителем не пропущено.

Ухвалою від 13.05.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 23.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

28.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. Зокрема, представник відповідача зазначив, що обставини звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за власним бажанням від 11.07.2023 встановленні судовим рішенням, яке набрало законної сили. Так, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у адміністративній справі №120/13087/23 констатовано, що наказ №57 о/с від 11.07.2023 року був виданий в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Крім того, представник відповідача зауважив, що спірний в даній адміністративній справі наказ начальника ГУНП у Вінницькій області №61 о/с від 02.04.2024 не є самостійно прийнятим суб`єктом владних повноважень, а є наслідком виконання рішення суду яке набрало законної сили та відповідно до ст. 14, 370 КАС України, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області.

Наказом ГУНП у Вінницькій області № 57 о/с від 11.07.2023 майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням.

Не погоджуючись з вказаним наказом ГУ НП у Вінницькій області, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 по справі №120/13087/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №57 о/с від 11.07.2023 року про звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України;

- поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області з 12.07.2023 року.

- стягнуто з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області та присудження виплати грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

На виконання вказаного рішення суду ГУНП у Вінницькій області видано наказ №15 дск від 16.02.2024 про поновлення ОСОБА_1 на службі.

Разом з тим, не погоджуючись з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024, ГУНП у Вінницькій області подало апеляційну скаргу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції задоволено повністю. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 скасовано. Прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

02.04.2024 ГУНП у Вінницькій області прийнято наказ № 61 о/с, яким скасовано наказ ГУНП у Вінницькій області від 16.02.2024 №15 дек в частині поновлення на службі в Національній поліції України та відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 майора поліції ОСОБА_1 (0073544), старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, з 2 квітня 2024 року, встановивши щомісячну премію за квітень 2024 року у розмірі 214,653 відсотка.

Вказаним наказом також наказано сплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку за 2016 рік - 1 добу, за 2017 рік - 1 добу, за 2018 рік - 1 добу, за 2019 рік - 1 добу, за 2020 рік - 1 добу, за 2021 рік - 39 діб, за 2022 рік - 30 діб, за 2023 рік - 21 добу, за 2024 рік - 10 діб. Також, визначено, що стаж служби позивача в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 16 років 07 місяців 17 днів.

В якості підстав для прийняття вказаного наказу вказано: рапорт ОСОБА_1 від 11.07.2023, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 по справі №120/13087/23.

Не погоджуючись з вказаним наказом ГУ НП у Вінницькій області, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць відповідно до пунктів 2 та 3 частини 1 статті 371 КАС України віднесено до судових рішень, які виконуються негайно.

Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде таке рішення суду в подальшому оскаржуватися.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Так, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

Рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника є юридичним фактом, із настанням якого у працівника виникає право на відновлення його трудових правовідносин із роботодавцем, а роботодавець, у свою чергу, зобов`язаний прийняти на виконання рішення суду про поновлення на роботі, яке у цій частині підлягає негайному виконанню відповідний наказ та внести запис у трудову книжку працівника.

Як вже зазначалось судом, негайне виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №120/13087/23 було реалізовано відповідачем шляхом видачі Наказу №15 дск від 16.02.2024 про поновлення позивача на службі в Національній поліції України.

В подальшому, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №120/13087/23 було скасовано згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 120/13087/23, відповідачем прийнято оскаржуваний наказ №61 о/с від 02.04.2024.

При цьому, зі змісту вказаного наказу слідує, що останнім фактично відновлено правове становище позивача, яке мало місце до реалізації рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №120/13087/23, в частині звернутого до негайного виконання, яке, як вже було зазначено вище, скасовано судом апеляційної інстанції.

Оскільки, вищевказаний наказ прийнято відповідачем на виконання рішення суду апеляційної інстанції, а не в межах реалізації поданого позивачем 11.07.2023 рапорту про його звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням.

Суд вважає, що приписи частини третьої статті 40 КЗпП України в даному випадку не поширюється на дані правовідносини.

Так, Верховний Суд у постановах від 12.08.2021 у справі №2а-8044/09/1370, від 31.10.2023 у справі №460/10065/21 зазначав, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, отже, якщо суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції і визнав звільнення працівника правомірним, рішення про поновлення на роботі втрачає свою силу, а працівник вважається звільненим з дати, зазначеної в наказі про звільнення.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №120/13087/23 припинено чинність та дію рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у вигляді поновлення позивача на службі в поліції.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції у спорі який виник, є правоприпиняючим юридичним фактом, із настанням якого трудові правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем на підставі судового рішення, яке скасовано апеляційним судом, припинилися.

Наказ ГУНП у Вінницькій області №61 о/с від 02.04.2024 видано відповідачем на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України, а не окремим розпорядчим документом ГУНП у Вінницькій області щодо реалізації поданого позивачем рапорту про звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням, та є безумовною підставою для скасування попереднього наказу про поновлення позивача на займаній посаді.

Суд зауважує, що згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №120/13087/23 наказ ГУНП у Вінницькій області від 11.07.2023 року № 57 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції з 11.07.2023 є чинним, з моменту набрання рішенням апеляційної інстанції законної сили.

Крім того, зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що відповідач при його прийнятті врахував ту обставину, що протягом часу чинності рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №120/13087/23, позивач проходив службу на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Гайсинського районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області, в зв`язку з чим, спірним наказом фактично уточнено дату звільнення позивача, зараховано відповідний період служби до трудового стажу ОСОБА_1 та здійснено виплату компенсації за невикористану відпустку за 2016-2024 роки.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний Наказ ГУНП у Вінницькій області №61 о/с від 02.04.2024 є законним та обґрунтованим.

Таким чином, у зв`язку з встановленням обставин відсутності порушення з боку відповідача прав та законних інтересів позивача, суд приходить до переконання, що право особи порушено не було та, як наслідок, про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька область, 21050, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна