Справа № 205/1206/24
Суддя: Терещенко Т. П.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/1206/24
Провадження № 2-а/205/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 січня 2024 року приблизно о 08:00 годині його було затримано працівниками Національної поліції України і доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де шляхом погроз та залякування фізичною розправою його змусили підписати протокол № 191/М та постанову № 191/М від 28 січня 2024 року. Посилається на те, що працівники поліції діяли злочинно з порушенням вимог ст. ст. 9, 12, 13 Загальної декларації людини та не склали щодо нього протоколу затримання. З урахуванням вищевикладеного, просив скасувати вищевказані протокол і постанову.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку термінової адміністративної справи.

07 березня 2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 сформовано в системі «Електронний суд» відзив на позов, в якому просила залишити протокол та постанову № 191/М від 28 січня 2024 року без змін, а позов ОСОБА_1 без задоволення. В обґрунтування зазначила, що 28 лютого 2023 року на виконання Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_1 під особистий підпис було вручено повістку, згідно з якою йому необхідно було прибути 14 червня 2023 року о 10:00 год. Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_1 у визначений в повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про причини не прибуття не повідомив та не надав підтверджуючі документи. У зв`язку з порушенням військовозобов`язаним ОСОБА_1 правил військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, було направлено звернення до ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо доставлення позивача для складення адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення. 28 січня 2024 року співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений військовозобов`язаний ОСОБА_1 для складення адміністративного протоколу та цього ж дня уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 було складено протокол №191/М про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП і начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову № 191/М від 28 січня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено на відповідача штраф у сумі 1 700 грн. ОСОБА_1 у позовній заяві визначає одним із відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , але жодного доказу щодо порушення його прав, свобод і інтересів не надає. Позивач не спростовує та не оскаржує факт вчиненого ним порушення, а сам позов містить в собі хибні висновки щодо діючого законодавства України, більшість з яких не мають відношення до накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на позивача за порушення правил військового обліку, а саме за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений у повістці термін. Щодо скасування протоколу № 191/М від 28 січня 2024 року зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлені порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного оскарження чи в порядку адміністративного судочинства, оскільки за своєю природою та змістом не являється рішенням суб`єкта владних повноважень і не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи.

12 березня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшов відзив на адміністративну позовну заяву, в якому просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що 28 лютого 2023 року на виконання Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» ІНФОРМАЦІЯ_2 були проведені заходи сповіщення громадян України (військовозобов`язаних), які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, під час проведення яких військовозобов`язаному ОСОБА_1 було вручено повістку про необхідність прибуття 14 червня 2023 року, але військовозобов`язаний ОСОБА_1 у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, про причини не прибуття не повідомив і не надав підтверджуючі документи. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 і тому на нього поширюються вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». У зв`язку з порушенням позивачем правил військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено звернення № 1/5650 від 15 грудня 2023 року до ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо доставлення позивача для складення адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення і 28 січня 2024 року співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений військовозобов`язаний ОСОБА_1 для складення адміністративного протоколу, і цього ж дня уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення і винесено постанову № 191/М про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП. Під час перебування у ІНФОРМАЦІЯ_2 і до моменту звернення до суду від ОСОБА_1 не надходило жодних скарг, а в журналі доставлених громадян в розділі «наявність чи відсутність у доставленої особи претензій» під підпис було зазначено про відсутність претензій до співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2024 року задоволено клопотання позивача про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідченої копії матеріалів особової справи щодо ОСОБА_1 .

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і врахувати вимоги ст.8,ч.ч.3, 6 ст. 17 Конституції України.

Представники відповідачів будучи повідомленими належним чином у судове засідання не з`явились, лише надали суду відзиви на адміністративний позов, в яких заперечували проти задоволення позовних вимог, а також ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано на вимогу суду витребувані документи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що матеріали справи містять розписку від 28 лютого 2023 року за підписом ОСОБА_1 про те, що ним було отримано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10:00 годину 14 червня 2023 року (а. с. 42).

Матеріалами справи підтверджено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було направлено до ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення протоколу про адміністративне правопорушення №1/5650 від 15 грудня 2023 року, яке було отримано ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області 25 грудня 2023 року за вх. №3742 (а. с. 56).

Як встановлено судом з наявного в матеріалах справи протоколу Серії АЗ № 023757 про адміністративне затримання від 28 січня 2024 року судом встановлено, що працівниками УПП в Дніпропетровській області ДПП було затримано о 07:35 год. 28 січня 2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, для припинення правопорушення, якого було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та звільнено о 08:15 год. 28 січня 2024 року у зв`язку з доставкою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.57).

Також судом встановлено, що 28 січня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 штаб. с-нт 3 кат. ВОЗіК ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1 було складено протокол №191/М про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не з`являвся по повістці 14 червня 2023 року на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до військової служби під час загальної мобілізації не проходив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП (а. с. 58-59).

Крім того, на підставі постанови № 191/М від 28 січня 2023 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 700 грн. за те, що ОСОБА_1 не з`явився по повістці 14 червня 2023 року на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до військової служби під час загальної мобілізації не проходив, що є порушенням Наказу Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (глава 3 розділ ІІ п.3.2.), яким визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, проводиться 1 раз на 5 років військово-лікарською комісією районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення придатності за станом здоров`я до військової служби. Аналіз причин та умов, які призвели до вчинення адміністративного правопорушення, свідчать про особисте безвідповідальне ставлення ОСОБА_1 до виконання встановлених законодавством обов`язків громадянина України з правил військового обліку (а.с.60-62).

На виконання ухвали суду ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано суду копію облікової картки щодо ОСОБА_1 , з якої вбачається, що позивач проходив медичний огляд 09 серпня 2018 року, 28 лютого 2023 року і був взятий ІНФОРМАЦІЯ_2 на облік 09 серпня 2018 року (а. с. 107).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Отже, за змістом ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

Частиною 7 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 210 КУпАП (у редакції станом на дату складання оспорюваних протоколу та постанови) встановлено відповідальність, за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, виражається у формі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові, особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення): місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Приписами статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, до справи не було надано належних доказів, які б дали можливість встановити суду коли саме ІНФОРМАЦІЯ_2 була проведена звірка облікових даних і встановлено, що ОСОБА_1 не з`являвся по повістці 14 червня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження повторного медичного огляду, і чому звернення до правоохоронних органів щодо доставлення ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення було сформовано лише 15 грудня 2023 року.

Згідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 статті 277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення передбачені ст. 210 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Згідно із ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31 березня 2021 року у справі №676/752/17, від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справах №308/12552/16-а та №482/9/17, від 06 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення 28 січня 2024 року ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08:19 год. та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год.

Таким чином, ОСОБА_1 не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи своєчасно, оскільки розгляд справи призначено менш ніж через три доби з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, а фактично через одну годину 39 хвилин після доставки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, відповідач не виконав обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки фактично ОСОБА_1 мав менше двох годин для підготовки свого захисту та подання заперечень на протокол, ознайомлення з доказами тощо.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року передбачено, що статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку, що постанова № 191/М за справою про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП від 28 січня 2024 року є протиправною і відповідно підлягає скасуванню, а провадження закриттю, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині слід задовольнити.

Крім того, щодо вимоги про скасування протоколу про адміністративне правопорушення суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 10 липня 2020 року у справі №420/647/19.

Отже, позовна вимога ОСОБА_1 в частині скасування вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову № 191/М за справою про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП від 28 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя: Т.П. Терещенко