Справа № 380/16697/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 09.08.2016 по 28.10.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 09.08.2016 по 28.10.2022, із застосуванням базового місяця листопад 2015 року та з дотриманням вимог п. 5 Порядку № 1078;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу суми доплати до грошового забезпечення за період з 19.12.2020 по 28.10.2022, пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суми доплати до грошового забезпечення за період з 19.12.2020 по 28.10.2022, пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням, у відповідності до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки за 2016-2022 роки;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки за 2016-2022 роки;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 09.08.2016 по 28.10.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 09.08.2016 по 28.10.2022;

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за період часу з 28.02.2022 по 28.10.2022.

Ухвалою від 07.08.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

15.08.2024 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що згідно із частиною першою статті 233 КЗпП працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Вказує, що наказом ГУ НП у Львівській області від 07.11.2023 № 499 о/с ОСОБА_1 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 у справі № 380/17300/22 звільнений зі служби в поліції наказом ГУНП у Львівській області від 28.10.2022 № 521 о/с 07.11.2023.

Отже, відповідач вважає, що в цьому випадку тримісячний строк звернення до адміністративного суду має обраховуватися з 08.11.2023, адже 07.11.2023 позивача звільнено зі служби в поліції.

При цьому, відповідач відмічає, що позовна заява подана до Львівського окружного адміністративного суду 02.08.2024 (майже рік після звільнення зі служби з органів поліції), що вказує на недотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а тому позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із цим позовом, суд зважає на таке.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого згаданим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 згаданої статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи згаданим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення згаданим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 згаданого Кодексу.

Однак, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Так, частиною першою статті 233 КЗпП (в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22, від 19.01.2023 у справі №460/17052/21 та від 25.04.2023 у справі №380/15245/22.

Суд встановив, що позивач звернувся до суду із вимогами щодо нарахування та виплати сум складових грошового забезпечення за період з 09.08.2016 по 28.10.2022.

Таким чином, на спірні правовідносини щодо нарахування грошового забезпечення в 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роках та до 19.07.2022 року розповсюджуються положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), відтак, право позивача на звернення до суду із цим позовом за вказаний період не обмежується будь-яким строком.

Суддя зауважує, що відповідно до пункту першого глави XIX Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 червня 2023 року.

Щодо періоду з 19.07.2022 по 28.10.2022, то суддя зауважує, що при вирішенні дотримання позивачем строку звернення до суду слід застосовувати положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України, якою визначено тримісячний строк звернення до суду.

Варто зазначити, що строк звернення до суду із цією частиною позовних вимог, з урахуванням положень глави XIX Прикінцевих положень КЗпП України, закінчився 01.07.2023 (з урахуванням того, що 01.07.2023 є вихідним днем, то останнім днем для подання позовної заяви є 03.07.2023).

До суду із цим позовом позивач звернувся 02.08.2024.

Відтак, позивач пропустив строк звернення до суду із вимогами щодо нарахування грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 28.10.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу часу для подання клопотання про поновлення процесуального строку.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви у спосіб надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів.

Згідно із наказом голови Львівського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 № 366/к/тм, суддя Кисильова О.Й. у період з 17.08.2024 по 15.09.2024 включно перебувала у відпустці, а тому клопотання про залишення позовної заяви без розгляду розглянуто 16.09.2024.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд

у х в а л и в:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 380/16697/24 та зазначенням прізвища судді, яка прийняла ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Кисильова О.Й.