Справа № 760/14715/21
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Кавун В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просив скасувати постанову про порушення митних правил №0307/10000/21 від 20.05.2021.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постановою про порушення митних правил №0307/10000/21 від 20.05.2021, виданою відповідачем, позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 23 254,77 грн.

10.02.2021 позивачем до митного органу було подано митну декларацію №UА100380/2020/073923 (далі - МД), в яку було внесено відомості про найменування та кількість товарів, а саме:

- товар №2: «Вироби з пластмас домашнього вжитку: Горщик для квітів HDS80040 (поліпропілен) - 6000 шт. Розмір 36* 12см., Виробник: Іу Кітчен Ютенсілс Меньюфекторін КО. Країна виробництва: CN»

- товар №13: «Вироби із скла, ємності, скляні для транспортування або упаковування товарів: Ємність для соку/вина без кронштейна 4л WP200404 - 984 шт., Виробник: Іу Кітчен Ютенсілс Меньюфекторін КО. Країна виробництва: CN»/

Дані відомості були внесені на підставі даних, наданих виробником товару у товаросупровідних документах, які подавалися разом з митною декларацією, а саме: комерційний інвойс № WP20A1217333 від 17.12.2020; пакувальний лист № WP20A1217333 від 17.12.2020; коносамент №NBSL 104595 від 24.12.2020; міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 6515/1 від 30.01.2021; сертифікат про походження товару №20С3302А5600/00037 від 28.12.2020; декларація про походження товару № WP20A1217333 від 17.12.2020; фотографіями товару від 11.02.2021; лист постачальника б/н від 11.02.2021; митна декларація країни відправлення та її переклад від 18.12.2020.

Позивачем дані товари було задекларовано за наступними кодами УКТ ЗЕД: товар №2, код УКТ ЗЕД , ставка мита 0%; товар №13, код УКТ ЗЕД , ставка мита 6,5%.

Після подання митної декларації, у зв`язку із спрацюванням Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), посадовими особами митного органу було здійснено митний огляд товарів та транспортного засобу заявлених у митній декларації, що засвідчено Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA100380/2020/073923 від 11.02.2021.

Вказує, що 11.02.2021 він отримав повідомлення митного органу про необхідність надання додаткових документів на товари, які задекларовані, а саме: документи із зазначенням інформації про матеріали, з яких виготовлені вироби, а також інформацію про призначення цих виробів та фото.

Зазначає, що 11.02.2021 він надав запитувану вище інформацію.

Посилається, що 12.02.2021 митним органом було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-UA1003 80-0001-2021 зі зміною кодів УКТЗЕД Товарів, ставки мита та опису, а саме: товар №2 «Декоративні горщики для рослин виготовлені з поліпропілену: Арт HDS.0040- 6000шт. Розмір 36* 12см. Виробник: Іу Кітчен Ютенсілс Меньюфекторін Ko.», код УКТ ЗЕД , ставка мита 5%; товар №13 «Посуд столовий або кухонний, крім виробленого із склокераміки, механічного виготовлення, із не зміцненого скла: Ємність для соку/вина скляна 4л. з поліпропіленовою кришкою та краником. Арт. WP200404 -984шт. Виробник: Іу Кітчен Ютенсілс Меньюфекторін Ko.», код УКТ ЗЕД , ставка мита 10%.

Стверджує, що у його діях відсутній умисел на декларування недостовірних відомостей, а випадок класифікації товару є складним, тому просив позовні вимоги задовольнити.

07.06.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 08.06.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

24.06.2021 позивачем було подано до суду клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.12.2021 позивачем до суду було подано клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 07.12.2021 клопотання про забезпечення позову було задоволено та зупинено стягнення на підставі постанови про порушення митних правил №0307/10000/21 від 20.05.2021.

Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Київської митниці Держмитслужби Катамадзе Іраклія від 20.05.2021 у справі про порушення митних правил №0307/10000/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 23 254,77 грн.

Як вбачається з постанови, 10.02.2021 до відділу митного оформлення №2 митного поста «Східний» Київської митниці Держмитслужби (Київська обл., Броварський район, с. Квітневе, вул. Гоголівська 1а) особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (Код ЕДРПОУ 40720198, 02090, м.Київ, Дніпровський р-н, вул. Бутлерова, буд. 1) ОСОБА_1 , за допомогою засобів інформаційних технологій у складі електронного повідомлення, засвідченого ЕЦП декларанта, було передано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) разом із прикріпленими до неї товаросупровідними документами з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг товару №2 «Горщик для квітів Н080040(поліпропілен) -6000шт» та товару №13 «Ємність для соку/вина без кронштейна 4л WP200404 -984шт.», країна походження Китай, що надійшли на адресу ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" ().

10.02.2021 ЕМД було прийнято до митного оформлення та присвоєно реєстраційний № UA1003 80/2021/073923.

Згідно інформації, що міститься в товаросупровідних документах, а саме:Invois від 17.12.2020 № WP20A1217333, коносаменті (Bill of lading) від 24.12.2020 № NBSL104595, СMR від 31.01.2021 № 6515/1, контракті від 08.11.2017 № 1698, відправником вантажу є NINGBO WEPARTNER IMPORT AND EXPORTCOMPANY LIMITED (Lijiang'an Industrial Park, Jiangshan Town, Yinzhou District, Ningbo, China.), одержувачем TOB "СІЛЬПО-ФУД" (Код , 02090, м.Київ, Дніпровський р-н, вул. Бутлерова, буд. 1).

Перевезення здійснювалось на автомобілі з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Відповідно до гр. 14 МД, декларування товарів здійснено ТОВ "СІЛЬПО-ФУД". Згідно з даними, зазначеними у графі 54 ЕМД від 10.02.2021 №UА100380/2021/073923 була складена фізичною особою, уповноваженою на роботу з митницею, ОСОБА_1

10.02.2021 при проведенні перевірки вищезазначеної ЕМД та її товаросупровідних документів виникло спірне питання щодо правильності класифікації товарів, на підставі чого було ініційовано проведення часткового митного огляду з метою перевірки фізичних характеристик та опису товарів, заявлених до митного оформлення, що необхідні для правильності класифікації товарів та здійснення цифрової фотозйомки.

11.02.2021 відповідності до ч. 2 статті 338 Митного кодексу України було проведено митний огляд товар по ЕМД від 10.02.2021 № UАІ00380/2021/073923, за результатами якого складено акт про проведення митного огляду (переогляду) товарів від 11.02.2021 № UАІ00380/2021/073923.

11.02.2021 направлено повідомлення особі, уповноваженій на роботу з митницею ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 статті 69 Митного кодексу України, щодо надання додаткових документи на товари, які задекларовані за вищевказаною ЕМД, а саме: документи із зазначенням інформації про матеріали, з яких виготовлені вироби, а також інформацію про призначення цих виробів та фото.

12.02.2021 отримано документи із зазначенням інформації про матеріали, з яких виготовлені вироби, інформація про призначення цих виробів та фото, а також декларацію країни відправлення від 18.12.2020 № 16181384 та сертифікат про походження товарів від 28.12.2020 № 20С3302А5600/00037.

12.02.2021 уповноваженою особою відділу митного оформлення №2 митного поета «Східний» винесено Рішення про визначення коду товару № КТ-ІІА-2021 зі зміною заявленого коду товару №2 «Вироби з пластмас домашнього вжитку: Горщик для квітів Н080040(поліпропілен) - 6000шт. Розмір 36* 12см, Виробник: Іу Кітчен Ютенсілс Меиьюфекторін Ко, код згідно УКТЗЕД (ставка мита - 0 %), на код згідно УКТЗЕД (ставка мита - 5 % ) «Декоративні горщики для рослин виготовлені з поліпропілену: Арт Ншт. Розмір 36* 12см. Виробник: Іу Кітчен Ютенсілс Меньюфекторін Ко.» та товару №13 «Вироби із скла, ємності, скляні для транспортування або упаковування товарів: Ємність для соку/вина без кронштейна 4л WР200404 - 984 шт. Виробник: Iу Кітчен Ютенсілс Меньюфекторін Ко. код згідно УКТЗЕД (ставка мита - 6,5 %), на код згідно УКТЗЕД (ставка мита - 10 %) «Посуд столовий або кухонний, крім виробленого із склокераміки, механічного виготовлення, із незміцненого скла: Ємність для соку/вина скляна 4л, з поліпропіленовою кришкою та краником. Арт, WP200404 - 984 шт. Виробник: Іу Кітчен Ютенсілс Меньюфекторін Ко.

Рішення про визначення коду товару прийнято на підставі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеної у додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 № 674- IX; Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256; акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за митною декларацією від 10.02.2021 № UA00380/2021/073923; фото товарів; документів, наданих особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_1

12.02.2021 за результатом зміни коду товару було проведено розрахунок різниці митних платежів за БМД від 10.02.2021 № UA00380/2021/073923 та різниця митних платежів склала 7 751,59 грн.

Приймаючи рішення про наявність у діях громадянина України ОСОБА_1 ознак порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 485 МК України, митний орган прийшов до висновку, що останній у митній декларації не вказав правильний код товару, чим вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Зазначені дії на думку митного органу мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Разом із тим, суд не погоджується із таким твердженням митного органу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі тощо.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, суд не позбавлений можливості витребувати докази за власною ініціативою на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 466 МК України визначено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання митними органами вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За приписами ч. 1 ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Отже, на час прийняття постанови по справі № 0307/10000/21 від 20.05.2021, митниця була наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно спірних постанов за ст. 485 МК України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій до митного контролю та митного оформлення електронній митній декларації коду товарів згідно з УКТЗЕД.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За правилами ч. 7 ст. 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Митний тариф України регулюється Законом України «Про Митний тариф України» з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Статті 485 Митного кодексу України, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту); неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Тобто, сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТЗЕД не становить склад правопорушення згідно з ст. 485 МК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №640/5082/17.

Згідно з ч.ч. 1-7 ст. 69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Наведені положення МК України свідчать, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 640/5320/17, провадження № К/9901/18692/18).

Вимоги ст. 489 МК України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

За вимогами цієї статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 510 МК України посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Вимоги статті 489 МК України визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Однак, ані в протоколі про порушення митних правил, ані в постанові про притягнення до відповідальності не ставиться позивачу за провину факт невірного заповнення опису товару, спотворення його визначальних характеристик або неподання документів, які мають значення для класифікації, що свідчить про те, що позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи надані позивачем.

Дії позивача було кваліфіковано за ст. 485 МК України (дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів).

Правовий аналіз змісту наведених норм права дає підстави для висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у більшому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Аналізуючи зміст ст. 485 МК України, суд приходить висновку, що склад правопорушення, викладений у даній нормі, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 757/58377/16-а, касаційне провадження № К/9901/32161/18).

Проте, саме по собі зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Викладене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 638/10546/16-а.

Відповідно до положень ст. 69 МК України органи під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

У даному випадку мав місце складний випадок класифікації товару, адже документи були передані до відділу класифікації товарів, тобто до осіб зі спеціальними знаннями.

Відтак, зазначення позивачем невірного коду товару в декларації поряд з заявленням повного опису товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД, не може бути доказом того, що дії позивача були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Про відсутність умислу на «зменшення розміру митних платежів» свідчить і той факт, що товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ40ДЕ» № UA100380/2021/073923 від 10.02.2021 зі сплатою всіх митних платежів у повному обсязі, з урахуванням Рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2021 від 12.02.2021.

Таким чином, суд приходить висновку про відсутність обґрунтованих доказів, які б свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар), оскільки сам по собі факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 МК України.

Суд зазначає, що митними органом при розгляді справи про порушення митних правил не доведено належними та достатніми доказами наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, адже не доведено його суб`єктивну сторону, яка полягає у протиправних, винних (умисних або з необережності) діях чи бездіяльності позивача.

Крім того, відповідачем не виявлено та не доведено факт подання позивачем недостовірних документів чи недостовірної інформації.

Враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, відсутності доказів подання позивачем недостовірних документів, надання недостовірної інформації або ненадання всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття митницею рішення про визначення коду товару, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Згідно з ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач за звернення до суду з позовом у давній справі сплатив 454 грн.

При цьому, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільги за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 2 270,00 грн. та 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 454 грн.

Суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 454 грн.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст..ст. 29, 485, 489, 494, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови про порушення митних правил, задовольнити.

Скасувати постанову №0307/10000/21 від 20.05.2021, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 1 ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 23 254,77 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (, адреса: 03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8А) на користь ОСОБА_1 (ІПН невідомий, адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.09.2024.

Суддя: О.М.Букіна