Справа № 520/11078/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 р. № 520/11078/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат, Скрипник Сергій Іванович, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління МВС України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії у видачі направлення ОСОБА_1 на медико-соціальну експертну комісію;

- зобов`язати Головне управління МВС України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії видати направлення ОСОБА_1 на медико-соціальну експертну комісію.

В обґрунтування позову вказано, що листом Головного управління МВС України в Харківській області за підписом заступника голови ліквідаційної комісії № І-193вс/119/12/05-2024 від 10.04.2024 позивачу відмовлено у видачі направлення на МСЕК з метою проходження медико-соціальної експертизи. Вважає, що така відмова є протиправною, порушує права позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 відкрито спрощене провадження у вказаній адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, зазначивши, що ГУ МВСУ в Харківській області перебуває в стадії ліквідації, всі посади у якому скорочені. Наразі визначена ліквідаційна комісія, яка вчиняє дії щодо ліквідації вказаної юридичної особи виключно на добровільних засадах. Тобто ГУ МВСУ в Харківській області не є роботодавцем, а тому фактично не може видавати ніяких довідок та направлень. На даний час спірні відносини регулюються лише Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, якою затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, у якій чітко визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я. Порядок видачі направлення на медико-соціальну-експертну комісію (МСЕК) визначений в наказі Міністерства охорони здоров?я України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування». Направлення на МСЕК, за формою первинної облікової документації має № 088/о, яке відповідно до наказу МОЗ від 14.02.2012 № 110 заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультаційної комісії і надсилається в медико-соціально-експертну комісію. Лише голова лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я представляє хворого, що досяг повноліття, потерпілого від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який направляється на комісію вперше. Отже, позивачу необхідно звернутися до лікарсько-консультативної комісії лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я для отримання направлення на МСЕК, за формою №088/о для проведення огляду медико-соціально-експертною комісією та прийняття останньою (МСЕК) рішення про наявність чи відсутність інвалідності. В задоволенні позову просив відмовити.

Представником позивача надано відповідь на відзив, та зазначено, що посилання відповідача на те, що позивачу необхідно звернутися до лікарсько-консультативної комісії лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я для отримання направлення на МСЕК, за формою № 088/о для проведення огляду медико-соціально-експертною комісією та прийняття останньою (МСЕК) рішення про наявність чи відсутність інвалідності, є безпідставним, оскільки вказане направлення (за формою № 088/о) є лише одним із визначеного законодавцем переліку документів, на підставі якого проводиться медико-соціальна експертиза потерпілого. Проте, наявність чи відсутність направлення за формою № 088/о, не звільняє роботодавця від обов`язку видати потерпілому відповідне направлення. В зв`язку з чим, доводи відповідача про те, що роботодавець не зобов`язаний надавати направлення на проходження МСЕК є безпідставними.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу із наказу по особовому складу № 448 о/с від 01.09.2015 позивача було звільнено у запас Збройних сил за ст. 64 п. «Б» (через хворобу). Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 20.08.2015, свідоцтво про хворобу № 312 від 14.08.2015, видане ВЛК госпіталю ГУ.

Як зазначено представником позивача у позовній заяві, відповідно до свідоцтва про хворобу № 312 від 14.08.2015 військово-лікарською комісією УМВС України в Харківській області позивача визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

15.01.2024 позивач переніс гострий інфаркт міокарда, знаходився на лікуванні в Центрі інтервенційної кардіології та реперфузіонної терапії з 15.01.2024 по 30.01.2024, що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №271100.

Продовжив лікування у державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" (копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 26 березня 2024 року №24/0485/593).

02.04.2024 позивач звернувся до Головного управління МВС України в Харківській області із заявою, в якій просив надати направлення на медико-соціальну експертну комісію.

Листом Головного управління МВС України в Харківській області № І-193вс/119/12/05-2024 від 10.04.2024 звернення позивача від 02.04.2024 щодо надання направлення на медико-соціальну експертну комісію розглянуто, та повідомлено про те, що позивача було звільнено з Головного управління МВС України в Харківській області, яке на підставі Закону України від 02.07.2015 № 580-VIІІ «Про Національну поліцію» постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України» ліквідовано. На теперішній час ліквідаційна комісія ГУМВС України в Харківській області діє в межах повноважень, визначених ст. 104 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, ліквідаційна комісія ГУМВС України в Харківській області не наділена повноваженнями щодо направлення позивача для огляду медико-соціальною експертною комісією.

Не погоджуючись з вищевказаної відмовою відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317.

Згідно п. 4 вказаного Положення, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Міські та районні комісії утворюються з розрахунку одна комісія на 100 тис. чоловік віком 18 років і старше, міжрайонні - у районах і містах з кількістю населення менш як 100 тис. чоловік.

МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

Утворення, реорганізація та ліквідація Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, Кримської республіканської, обласних, центральних міських, міських, міжрайонних, районних медико-соціальних експертних комісій та призначення і звільнення їх керівників визначається Положенням про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ та Положенням про Кримський республіканський, обласний, Київський та Севастопольський міський центр (бюро) медико-соціальної експертизи, які затверджуються МОЗ.

При цьому, п. 3 даного Положення (у редакції, яка була чинна станом на час звернення позивача та надання йому відповіді) визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі - комісії) визначається Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, згідно пункту 11 якого, ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров`я яких пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або територіального органу Пенсійного фонду України, суду чи прокуратури.

Крім того, згідно п. 1.4 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 05.06.2012 № 420 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 р. за № 1387/21699 передбачено, що медико-соціальна експертиза потерпілого здійснюється МСЕК у складі комісії відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, за наявності:

акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н - 1, наведеною в додатку 4 до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок);

акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, наведеною в додатку 17 до Порядку; медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання за формою, наведеною в додатку 16 до Порядку;

направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд), суду чи прокуратури;

направлення закладу охорони здоров`я, за формою № 088/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 088/о).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що видачу направлень на медико-соціальна експертизу здійснює, в тому числі, підприємство (роботодавець) на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання.

Позивач, як колишній працівник МВС, не може бути обмежений в соціальному захисті та реалізації права на проходження медико-соціальної експертизи на предмет встановлення інвалідності, якщо відповідне захворювання було отримано ним під час проходження служби, незалежно від факту його звільнення на момент звернення з відповідною заявою.

Посилання ж відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що позивачу необхідно звернутися до лікарсько-консультативної комісії лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я для отримання направлення на МСЕК, за формою № 088/о для проведення огляду медико-соціально-експертною комісією та прийняття останньою (МСЕК) рішення про наявність чи відсутність інвалідності, є безпідставним, оскільки вказане направлення (за формою № 088/о) є лише одним із визначеного законодавцем переліку документів, на підставі якого проводиться медико-соціальна експертиза потерпілого. Проте, наявність чи відсутність направлення за формою № 088/о, не звільняє роботодавця від обов`язку видати потерпілому відповідне направлення.

В зв`язку з чим, доводи відповідача про те, що роботодавець не зобов`язаний надавати направлення на проходження МСЕК є безпідставними.

Вказаний висновок суду узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 08.04.2020 по справі №293/415/15-ц.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи відповідача (необхідність звернення до лікарсько-консультативної комісії лікувального профілактичного закладу охорони здоров`я для отримання направлення на МСЕК, за формою № 088/о), не були покладені в основу оскаржуваного рішення про відмову позивачу у видачі направлення на медико-соціальну експертну комісію, яке викладено у листі від 10.04.2024 № І-193вс/119/12/05-2024.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Частиною п`ятою статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з частиною третьою статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до частини четвертої статті 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ГУ МВС в Харківській області перебуває в стані припинення, а тому саме на відповідача перейшли повноваження щодо управління справами Головного управління МВС України в Харківській області, як на колишнього роботодавця позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач має право на отримання направлення на медико-соціальну експертну комісію, то оскаржувана відмова відповідача, як колишнього роботодавця, є протиправною.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління МВС України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії у видачі направлення ОСОБА_1 на медико-соціальну експертну комісію.

Зобов`язати Головне управління МВС України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії видати ОСОБА_1 направлення на медико-соціальну експертну комісію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.) гривень на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 16.09.2024.

Суддя Супрун Ю.О.