Справа № 580/924/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/924/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправним припинення виплати та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним припинення (не продовження) Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_2 з 01.08.2023;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити ОСОБА_2 нарахування та виплату через її законного представника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 3000 грн щомісячно з 01.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що припинення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є протиправним, оскільки вона та її дитина повернулись в Україну саме 01.08.2023, тому дитина має право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо припинення з 01.08.2023 нарахування та виплати ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі.

Зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити ОСОБА_2 з 01.08.2023 нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 3000 грн щомісячно.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо припинення з 01.08.2023 нарахування та виплати ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі є протиправним, оскільки кінцевою датою повернення в Україну, з якою пов`язане продовження виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам, є 01 серпня 2023 року включно.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що законна представниця позивачки неправильно розуміє текст постанов КМУ від 11.07.2023 № 709 та від 21.11.2023 № 1226, а також безпідставно намагається слово "стан" ототожнити зі словом "станом", яке має зовсім інше значення в українській мові та іншу правову природу і суть. Крім того вважає безпідставними посилання на прийменник "до" як на позначення кінцевої дати чинності включно або виконання чого-небудь, оскільки це ніяким чином не стосується фактичних обставин у даній справі, не змінює їх та суперечить справжньому змісту положень законодавства, яким департамент обґрунтовано керується.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, яким підтримала висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України було введено воєнний стан, який на сьогоднішній день подовжено.

Відповідно до рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану опублікованих Радою Суддів України 02.03.2022 процесуальні строки за можливістю продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Беручи до уваги викладене, через те, що визначений законом строк розгляду справи сплив під час перебування членів колегії суддів у відпустках в різних проміжках часу, що також спричинило необхідність у зміні складу колегії в цілях додержання прав позивача на розумний термін розгляду справи, колегія суддів з урахуванням зазначеного та запровадження на території України воєнного стану вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Позивачка та її законна представниця (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ) є внутрішньо переміщеними особами, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.09.2021 № 7102- та № 7102- (а.с. 12, 13), стали на облік як внутрішньо переміщені особи у АДРЕСА_2 ), у зв`язку із чим Департамент соціальної політики Черкаської міської ради призначив позивачці та її законній представниці допомогу на проживання, як внутрішньо переміщені особі в розмірі 3000 грн та 2000 грн відповідно.

Суд встановив, що у зв`язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 № 709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" позивачці та її законній представниці припинено виплату допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам, у зв`язку із їх перебуванням за кордоном понад 30 календарних днів підряд та не поверненням в Україну станом на 1 серпня 2023 року.

31.08.2023 законна представниця позивачки звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати допомоги на проживання, зазначивши, що вона та її малолітня донька повернулись в Україну 01.08.2023.

Листом від 08.09.2023 № 6757/281/01-9 відповідач повідомив законну представницю позивачки, що відповідно до пункту 3 Постанови перевірку перебування внутрішньо переміщених осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, протягом 30 календарних днів підряд за кордоном Міністерство фінансів проводить станом на 15 липня 2023 року. Внутрішньо переміщеним особам, які за результатами перевірки станом на 15 липня 2023 року перебували за кордоном понад 30 календарних днів підряд та не повернулися в Україну станом на 1 серпня 2023 року допомоги не продовжується. Повідомив, що за результатами верифікації з Мінфіном виплата допомоги припинена з 01.08.2023, оскільки заявниця не повернулися до 01.08.2023 згідно наданої копії закордонного паспорта громадянина України для виїзду за кордон, у зв`язку із чим зазначив, що відповідно до пункту 3 Постанови виплата допомоги не може бути продовжена.

Припинення (не продовження) відповідачем виплати допомоги на проживання ВПО позивачці з 01.08.2023, законна представниця вважає протиправним, у зв`язку із чим звернулася з цим позовом до суду.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Указом Президента України від 24.02. №62/2022 "Про введення воєнного стану в України" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (затверджено Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX), який наразі триває.

За приписами ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

20 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" (далі Порядок №332), якою затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

У п.2 Порядку №332 вказано, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачка та її законна представниця (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ) є внутрішньо переміщеними особами, за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 ), що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.09.2021 № 7102- та до 31.07.2023 відповідач здійснював їй нарахування допомоги на проживання, як ВПО в розмірі 3000 грн.

01.08.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» від 11.07.2023 №709, пунктом 1 якою установлено, що з 01.08.2023 виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким допомогу було призначено відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» продовжується автоматично на один шестимісячний період.

Рішення про продовження виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пунктах 1 і 2 цієї постанови, приймається на підставі інформації Міністерства фінансів за результатами проведеної верифікації даних щодо одержувачів допомоги, інформацію про яких надано Міністерством соціальної політики з урахуванням даних, що обробляються стосовно них на інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам Порядку № 332, з урахуванням змін, затверджених цією постановою (п. 3 Постанови № 709).

Перевірку перебування внутрішньо переміщених осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, протягом 30 календарних днів підряд за кордоном Міністерство фінансів проводить станом на 15 липня 2023 року.

Внутрішньо переміщеним особам, які за результатами перевірки станом на 15 липня 2023 перебували за кордоном понад 30 календарних днів підряд та не повернулися в Україну станом на 1 серпня 2023 року, виплата допомоги не продовжується.

Суд першої інстанції, проаналізувавши вказані положення, правильно зазначив, що виплата допомоги не продовжується за наявності двох умов: 1) перебування за кордоном понад 30 календарних днів підряд та 2) не повернення в Україну станом на 1 серпня 2023 року.

У листі від 08.09.2023 № 6757/281/01-9 відповідач зазначив, що за результатами верифікації з Мінфіном виплата допомоги припинена з 01.08.2023, оскільки заявниця з дитиною не повернулася до 01.08.2023 згідно наданої копії закордонного паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Таким чином, з урахуванням вказаних висновків, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що кінцевою датою повернення в Україну, з якою пов`язане продовження виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам, є 01 серпня 2023 року включно.

Так, у матеріалах справи наявний лист Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 15.09.2023 № 91/К-14172-21047 (а.с. 18), в якому вказано, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перетнула кордон України (в`їзд) 01.08.2023 о 18 год. 54 хв.

Вказані відомості також підтверджуються відміткою у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 ОСОБА_2 (а.с. 19).

Вказані обставини на переконання колегії суддів свідчать про те, що станом на 01.08.2023 позивачка повернулася в Україну, що свідчить про відсутність однієї із обов`язкових умов, встановлених п. 3 Постанови № 709 для припинення спірної виплати.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме шляхом визнання протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо припинення з 01.08.2023 нарахування та виплати ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі та зобов`язання Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради здійснити ОСОБА_2 з 01.08.2023 нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 3000 грн щомісячно.

Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 р. - без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 р. - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправним припинення виплати та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк