Справа № 460/8904/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року м. Рівне №460/8904/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Рищук В.В.,

відповідача: представник Гаврилюк О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВідділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про визнання протиправними та скасування постанов,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі-відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови від 05.05.2020 №52670443 про стягнення виконавчого збору та від 31.07.2024 №75669980 про відкриття виконавчого провадження.

Позов обґрунтовано тим, що 06.08.2024 представником позивача було отримано у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанови від 05.05.2020 №52670443 про стягнення виконавчого збору та від 31.07.2024 №75669980 про відкриття виконавчого провадження. Постанова про стягнення виконавчого збору у сумі 84769,85грн є протиправною як така, що винесена у виконавчому провадженні №52670443 без законних підстав. Зокрема, виконавче провадження №52670443 з виконання виконавчого листа Рівненського міського суду у справі №2-5062/10 було відкрито 18.10.2016. При цьому, 20.05.2020 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Це суперечить нормам Закону України "Про виконавче провадження", оскільки обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є фактичне виконання виконавчого документа та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Оскільки постанова про стягнення виконавчого збору може бути пред`явлена до виконання як виконавчий документ упродовж трьох місяців з дня винесення, то прийняття зазначеної постанови до виконання є протиправним.

Ухвалою суду від 14.08.2024 позовну заяву залишено без руху як таку, що подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), надано позивачу строк для усунення недоліків.

Позивач недоліки позовної заяви усунула у строк і спосіб, встановлений судом. Відтак, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 21.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами статті 287 КАС України, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, зобов`язано відповідача надати додаткові докази, призначено судове засідання на 29.08.2024.

27.08.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки під час винесення спірних постанов державний виконавець діяв у повній відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, якщо виконавчий документ повертається стягувачу з передбачених ст.37 зазначеного Закону підстав, а виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Оскільки боржником виконавчий збір не було сплачено, 31.07.2024 за постановою про стягнення виконавчого збору від 05.05.2020 №52670443 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75669980. Крім того, з 28.08.2018 підлягають застосуванню державним виконавцем положення ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, що передбачає винесення одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанови про стягнення виконавчого збору. Жодна правова норма не дає виконавцю прав та повноважень на власний розсуд зменшувати відповідальність боржника та застосовувати положення нечинного правового акта.

Судове засідання 29.08.2024 відкладено на 12.09.2024 за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 09.09.2024 задоволено заяву відповідача продовжено строк для подання додаткових доказів та прийнято такі докази.

У судовому засідання 12.09.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.09.2024 заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 12.09.2024 оголошено перерву до 15.00год. 12.09.2024.

Після перерви представники сторін у судове засідання не прибули. Враховуючи положення ст.287 КАС України, суд завершив справу за відсутності сторін, у письмовому провадженні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

На виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №52670443 з примусового виконання виконавчого листа №2-5062, виданого 18.11.2010 Рівненським міським судом Рівненської області у справі №2-5062/10, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" заборгованості за кредитними договорами №0 від 23.10.2007, №0 від 28.02.2008 в сумі 745878,54грн та відшкодування судових витрат в сумі 1820,00грн, а всього на суму - 847698,54грн.

Виконавче провадження №52670443 було відкрито постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Позлотюк І.О. 18.10.2016 (а.а.с.14, 65).

05.05.2020 державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гаврилюк Н.П. у виконавчому провадженні №52670443, відповідно до п.4 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 84769,85грн (а.а.с.15, 55).

31.07.2024 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаврилюк О.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", якою постановлено повернути виконавчий лист №2-5062/10, виданий 18.11.2010 Рівненським міським судом Рівненської області (а.с.16).

31.07.2024 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаврилюк О.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №52670443, виданої 05.05.2020 Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення виконавчого збору в сумі 883889,73грн на користь держави із ОСОБА_1 (а.а.с.17, 56).

Вважаючи постанови від 05.05.2020 №52670443 про стягнення виконавчого збору та від 31.07.2024 №75669980 про відкриття виконавчого провадження протиправними, позивач звернулася до суду із позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII).

Зазначені норми у наведеній редакції діяли до 28.08.2018 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 №2475-VIII (далі Закон №2475-VIII), яким було внесено зміни до ряду норм Закону №1404-VIII.

Судом встановлено, що на виконання наведених норм державний виконавець у постанові від 18.10.2016 про відкриття виконавчого провадження №52670443 зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 84769,85грн (п.4 постанови).

Аналіз норм ст.ст.26, 27 Закону №1404-VII у редакції до 28.08.2018 дає підстави для висновку про те, що виконавчий збір є своєрідною штрафною санкцією майнового характеру за невиконання в добровільному порядку виконавчого документа, а обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

При цьому, виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута.

Дослідженням матеріалів виконавчого провадження №52670443 судом не встановлено стягнення з позивача на користь стягувача 847698,54грн заборгованості.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник у судовому засіданні вказували, що підставою для винесення постанови від 05.05.2020 про стягнення виконавчого збору була нова редакція ст.27 Закону №1404-VII.

Дійсно, Законом №2475-VIII внесено зміни, зокрема, до ст.27 Закону №1404-VII, які набрали чинності з 28.08.2018.

Так, відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1404-VII у редакції Закону №2475-VIII, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч.4 ст.27 Закону №1404-VII у редакції Закону №2475-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд зазначає, що наведена норма ч.4 ст.27 Закону №1404-VII застосовується з 28.08.2018 та відповідно, зобов`язує державного виконавця виносити постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження у разі відкриття виконавчого провадження, починаючи із цієї дати (28.08.2018).

Оскільки станом на 28.08.2018 була чинною постанова державного виконавця від 18.10.2016 про відкриття виконавчого провадження №52670443, у якій постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 84769,85грн, підстави для винесення у цьому ж виконавчому провадженні постанови від 05.05.2020 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 84769,85грн були відсутні.

Винесення державним виконавцем від 05.05.2020 оспорюваної постанови призвело до одночасної чинності двох постанов (від 18.10.2016 та від 05.05.2020), на підставі яких з ОСОБА_1 було можливо стягнути виконавчий збір у сумі 84769,85грн та у сумі 84769,85грн.

Однак, внесення законодавцем змін до ст.27 Закону №1404-VII не може бути підставою для подвійної відповідальності позивача за невиконання виконавчого документа в добровільному порядку.

Отже, постанова від 05.05.2020 (ВП №52670443) про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 84769,85грн є протиправною, винесена не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом №1404-VII.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону №1404-VII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця від 31.07.2024, винесеною у виконавчому провадженні №52670443, було повернуто стягувачу виконавчий лист №2-5062/10, виданий 18.11.2010 Рівненським міським судом Рівненської області, на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону №1404-VII.

Застосовуючи ч.3 ст.40 Закону №1404-VII, державний виконавець, встановивши, що на момент повернення виконавчого документа не стягнуто виконавчий збір, зобов`язаний винести постанову про стягнення виконавчого збору у строк, передбачений цією нормою.

У спірних правовідносинах головним державним виконавцем зазначених дій вчинено не було, натомість, винесено 31.07.2024 постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 05.05.2020 (ВП №52670443), яка, як виснувано судом вище, є протиправною.

Враховуючи встановлені обставини та правову природу виконавчого збору, суд дійшов висновку, що законні підстави як для винесення постанови від 05.05.2020 (ВП №52670443), так і для відкриття виконавчого провадження №52670443 постановою від 31.07.2024 були відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю викладеного, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довела обґрунтованість позовних вимог, у той час як відповідачем не доведено правомірність оспорюваних постанов.

Отже, позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати із сплати судового збору в сумі 1937,92грн, сплачені згідно з квитанціями від 09.08.2024 №9179-1340-4356-5902 та від 19.08.2024 №4120-7782-7517-5493.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 05.05.2020 (ВП №52670443) про стягнення виконавчого збору.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31.07.2024 про відкриття виконавчого провадження №75669980.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1937,92грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.Замкова, 22а, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 35007146).

Рішення складено 12 вересня 2024 року.

Суддя О.М. Дудар