Справа № 360/1041/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1041/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11 вересня 2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому позивачем заявлено такі вимоги:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути відповідну заяву на відстрочку з урахуванням висновків суду;

2) визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про ступінь придатності позивача до військової служби та зобов`язати Військово-лікарську комісію при Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно провести медичний огляд позивача та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд встановив таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Вивченням позовної заяви встановлено, що позивачем в позовній заяві визначено одного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначено його код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 09804295 зареєстрована юридична особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

При цьому, в першому пункті прохальної частини позовної заяви вимоги сформовані одночасно до двох суб`єктів, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 та до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який як відповідач позивачем не визначений.

Згідно з пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (абзаци перший третій пункту 7 Положення).

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 11 Положення районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:

беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві;

організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів;

оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Отже, з огляду на приписи Положення, Перший відділ є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_4 , та йому підпорядковується.

При цьому, відповідно до Положення, саме ІНФОРМАЦІЯ_2 наділений повноваженнями щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призиву на військову службу під час мобілізації.

Також суд зауважує, що відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402), для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону (пункт 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402).

Згідно із підпунктом 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 належать до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК).

Відповідно до підпункту 2.8.1 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 створюється при районному (міському) ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_5 покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 покладається огляд інших громадян (підпункт 2.8.4 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Зміст позову це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення.

Суд наголошує, що зміст позовних вимог - це певна форма захисту, права, свободи чи інтересу, яку просить позивач від суду. По суті, це повинно бути відображено в прохальній частині позовної заяви. Зокрема, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Відповідно позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстави позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що вказана правова норма свідчить, що вимога про визнання дій відповідача протиправними має заявлятися одночасно з вимогою про зобов`язання відповідача утриматися від чинення певних дій або вчинити певні дії, при цьому вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії має передувати вимога про визнання протиправними його дій (бездіяльності).

Оглядом позовної заяви встановлено, що зміст позовної вимоги, зазначеної в пункті першому позовних вимог, про визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути відповідну заяву на відстрочку з урахуванням висновків суду, не повністю відповідає способам судового захисту, передбаченим частиною першою статті 5 КАС України, та повноваженням суду при вирішенні справи, визначеним в частині 245 КАС України.

Позивач, звертаючись до суду про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , не визначає вимоги, які дії, на його думку, має суд зобов`язати вчинити Перший відділ для усунення порушень прав позивача.

Також звертаючись до суду з вимогою зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не визначений взагалі як учасник справи, позивач не зазначає, які дії (бездіяльність) зазначеного суб`єкта, на його думку, призвели до порушення його прав та, як наслідок, мають бути визнані протиправними.

З огляду на вище викладене слідує, що виклад вимоги, зазначеної в пункті першому позовних вимог, не відповідає критеріям та вимогам КАС України щодо змісту позовних вимог, тобто формулювання їх максимально чітко і зрозуміло, та є не коректним.

Зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 826/16958/17.

Таким чином, позивачу для усунення зазначеного недоліку слід надати уточнену позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, визначивши належного відповідача у справі, зазначивши відносно нього всі відомості відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, сформулювавши позовні вимоги максимально чітко і зрозуміло відповідно до критеріїв та вимог КАС України, узгодивши їх зміст зі способами судового захисту, передбаченим частиною першою статті 5 КАС України, та повноваженнями суду, які він може вчинити при прийнятті рішення.

Частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини сьомої статті 161 КАС України визначено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (частина четверта статті 79 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивач звертає до суду вимогу про визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про ступінь придатності позивача до військової служби.

При цьому, у порушення вищевикладених норм, позивачем до позовної заяви постанову Військово-лікарської комісії не долучено.

У позовній заяві позивач зазначає, що в його інтересах направлені запити до відповідача з метою отримання висновку (постанови) ВЛК та рішення за фактом розгляду його заяви про відстрочку.

Однак, в порушення частини четвертої статті 161 КАС України, жодних доказів на підтвердження вжиття заходів для отримання постанови Військово-лікарської комісії, яка оскаржується, позивачем не надано.

Отже, позивачу необхідно надати постанову Військово-лікарської комісії, яка оскаржується, або клопотання про її витребування, із доведенням неможливості самостійного надання, та зазначенням яких заходів вжив позивач задля самостійного отримання постанови, що оскаржується, з документальним підтвердженням вжиття таких заходів.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовна заява належить залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України;

- належним чином засвідченої копії постанови Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про ступінь придатності позивача до військової служби, а вразі її відсутності - клопотання про витребування із доведенням неможливості самостійного надання, та зазначенням яких заходів вжив позивач задля самостійного отримання постанови, що оскаржується, з документальним підтвердженням вжиття таких заходів.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяК.О. Пляшкова