Справа № 380/9870/24
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

12 вересня 2024 рокусправа № 380/9870/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 червня 2022 року по 20 травня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та на 01 січня 2023 року Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік відповідно, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 червня 2022 року по 20 травня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та на 01 січня 2023 року Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік відповідно, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 червня 2022 року по 20 травня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та на 01 січня 2023 року Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01 червня 2022 року по 20 травня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та на 01 січня 2023 року Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік відповідно, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою від 14.05.2024 суддя позовну заяву ОСОБА_1 залишила без руху

Ухвалою від 20.05.2024 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

Позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій вказує, що позивачем подано позов про зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01 червня 2022 року по 20 травня 2023 року, оскільки в зазначений період при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення нарахування посадового окладу та окладу за військове звання повинно було здійснюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначений законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, а натомість здійснювалось виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначений законом на 01 січня 2018 року (1762 грн). Про таке неправильне нарахування позивач дізнався з довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року (зі змінами). Вказану довідку військова частина НОМЕР_2 видала позивачу 26.04.2024. І саме така довідка містить інформацію про нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу. Іншого документа, який би містив відомості про нарахування грошового забезпечення позивач не отримував, відповідно не міг дізнатись про порушення свого права раніше ніж до моменту отримання такої довідки.

Вирішуючи зазначену заяву суд виходить з такого.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Белле проти Франції v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приймаючи до уваги обставини, викладені на обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та на підставі вищевказаних законодавчих норм, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ухвалив:

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду прийняте за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлений 12.09.2024.

Суддя Кедик М.В.