Справа № 160/21849/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро питання про ухвалення додаткового рішення у справі за
апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №153 від 01.08.2023 в частині щодо: «Самовільно залишив частину у період з 04 липня 2022 року по 11 липня 2023 року та вважати таким, що не виконував (не ніс) обов`язків військової служби»;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо нескасування наказу №132 від 05.07.2022 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ №132 від 05.07.2022 та здійснити нарахування та виплату усіх видів грошового забезпечення, встановленого законом за період з 04 липня 2022 року по 11 липня 2023 року;
- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 160/21849/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 за №132 від 05.07.2022 року про самовільне залишення позивачем Військової частини НОМЕР_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №153 від 01.08.2023 року в частині щодо: «Самовільно залишив частину у період з 04 липня 2022 року по 11 липня 2023 року та вважати таким, що не виконував (не ніс) обов`язків військової служби»;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу усіх видів грошового забезпечення, передбаченого Законом, за період з 04 липня 2022 року по 11 липня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2024 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

До суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій останній просить суд стягнути на його користь понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5552,00 грн.

Дослідивши подане клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи позивач подав суду ордер, рахунок, акт прийому-передачі, договір про надання правничої допомоги та додатковий договорі до даної угоди, свідоцтво адвоката, докази відправлення даної заяви відповідачам.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що справа № 160/21849/23 є типовою, з великою кількістю судової практики з аналогічних спорів, а тому не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, внаслідок чого заявлений розмір правничої допомоги - 5552,00 грн. є завищеним.

В даному випадку, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, з огляду на подані документи, також враховуючи критерії розумності та співмірності заявленої суми фактично понесених витрат, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу з Військової частини НОМЕР_1 в розмірі 2000 грн.

Керуючись статтями 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко